ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/28419/23                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року                                                                                       м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,
                                 за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "ІНТЕРТОРГ-2009" до Державної інспекції архітектури та містобудування України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Державної інспекції архітектури та містобудування України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «ІНТЕРТОРГ-2009» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якій просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення № б/н від 05.07.2023 про зупинення дії (скасування, зупинення дії) містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта містобудівництва Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738), прийняте головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Попело Марією Юріївною;
- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України вилучити з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відомості про зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738).
Окрім того, Приватним підприємством "ІНТЕРТОРГ-2009" подано заяву про забезпечення позову шляхом:
- зупинення дії рішення № б/н від 05.07.2023 про зупинення дії (скасування, зупинення дії) містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта містобудівництва Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738), прийняте головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Попело Марією Юріївною. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року заяву позивача задоволено повністю.
Зупинено дію рішення № б/н від 05.07.2023 про зупинення дії (скасування, зупинення дії) містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта містобудівництва Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738), прийняте головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Попело Марією Юріївною.
Ухвалу в частині вжиття судом заходів забезпечення позову допущено до негайного виконання.
Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, Державна інспекція архітектури та містобудування України звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для забезпечення позову. Зазначає, що заявник не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до прийняття рішення у справі або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, чи необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення його прав та інтересів при виконанні судового рішення, прийнятого в його користь. Також вказано, що мотиви суду суперечать п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, ґрунтуються на припущеннях щодо можливої поведінки суб`єкта владних повноважень у майбутньому та встановлюють заборону вчиняти дії та приймати рішення.
Представник відповідача та представник ОСОБА_1, яка приєдналася до апеляційної скарги, в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірну ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без участі останнього.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Так, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2021 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради було надано приватному підприємству ІНТЕРТОРГ-2009 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738).
Вказані містобудівні умови та обмеження затверджено Наказом Департаменту від 05.05.2021 № 494.
Державною інспекцією архітектури та містобудування України проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил нагляду об`єкта будівництва Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738).
За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду, головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Попело Марією Юріївною прийнято спірне рішення № б/н від 05.07.2023 про зупинення дії (скасування, зупинення дії) містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта містобудівництва Реконструкція нежитлової будівлі (літера А) під будівлю торгівельного призначення з адміністративними приміщеннями за адресою: вул. Академіка Філатова, 5 у Печерському районі м. Києва на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:061:0117 (MU01:2384-6866-0101-2738).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне підприємство «ІНТЕРТОРГ-2009» звернулось до суду з позовом та заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення № б/н від 05.07.2023.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спосіб забезпечення позову є співмірним із предметом адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.
Згідно з статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон № 3038-VI) проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. 
Так, згідно з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Частинами четвертою та восьмою статті 29 Закону № 3038-VI визначено підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а також підстави їх скасування.
Згідно із частиною восьмою статті 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.
Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:
1) за заявою замовника;
2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам;
3) за рішенням суду.
У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом (частина восьма статті 29 Закону № 3038-VI).
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивачем зазначено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду. Вказано, що зупинення містобудівних умов та обмежень може негативно вплинути на процес будівництва, яке ведеться згідно проектної документації, розробленої у відповідності до виданих містобудівних умов та обмежень.
Згідно з абз. 9 ч. 4 ст. 41-1 Закону № 3038-VI зупинення дії рішення об`єкта нагляду тягне за собою зупинення до набрання законної сили судовим рішенням виконання підготовчих та/або будівельних робіт, право на виконання яких виникло на підставі рішення, яке зупинено.
Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.
В контексті викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який вказав, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення №б/н від 05.07.2023 призведе до ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, як замовника будівництва об`єкту та власника земельної ділянки, за захистом яких він звернувся до суду, позаяк ним фактично зупинено будівельні процеси, які мають певні технологічні особливості, а отже високою є ймовірність негативного впливу спірного рішення на діяльність Приватного підприємства "ІНТЕРТОРГ-2009" та унеможливлення реалізації прав підприємства, як замовника об`єкту будівництва.
Позивачем належно обґрунтовано, що до ухвалення рішення у справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам, з метою захисту яких він звернувся до суду, або захист цих прав та інтересів стане неможливим після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі або для їх поновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вжиття вказаних заходів є співмірним із заявленими вимогами та не зумовило фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.03.2019 у справі № 826/8311/18.
Колегія суддів відхиляє твердження представника Державної інспекції архітектури та містобудування України про фактичне вирішення спору по суті спірною ухвалою, позаяк під час апеляційного розгляду справи судом було ретельно досліджено та з`ясовано зміст позовних вимог у порівнянні із заходами забезпечення позову, вжитими ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року, та встановлено наступне.
Забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення № б/н від 05.07.2023 жодним чином не є тотожним скасуванню такого рішення та зобов`язання Державну інспекцію архітектури та містобудування України вилучити з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відомості про зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, а відтак згадані посилання апелянта є неспроможними, адже зміст позовних вимог та  резолютивна частина спірної ухвали є різними, з чим погодився і представник апелянта в судовому засіданні під час розгляду справи.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. 
Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
У той же час, слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову за даних обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не зумовлює його фактичне вирішення по суті.
Забезпечення позову буде ефективним засобом захисту (поновлення) порушених прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. 
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також вказує на необхідність справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, як приклад наводяться рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. 
Конституційним Судом України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 було наголошено на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Таким чином, наявні ознаки того, що в результаті прийняття Державною інспекцією архітектури та містобудування України оскаржуваного рішення порушено права Приватного підприємства "ІНТЕРТОРГ-2009" як замовника будівництва, а позивачем доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову
Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження апелянта стосовно того, що мотиви суду першої інстанції суперечать п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, ґрунтуються на припущеннях щодо можливої поведінки суб`єкта владних повноважень у майбутньому та встановлюють заборону вчиняти дії та приймати рішення, позаяк вони жодним чином не співвідносяться з обставинами справи.
Так, судами встановлено, що наслідком прийняття спірного рішення є зупинення виконання підготовчих/будівельних робіт, що не є припущенням, та свідчить про позбавлення позивача можливості проводити відповідні роботи.
Також невідповідними обставинам справи є доводи відповідача стосовно встановлення заборони вчиняти дії та приймати рішення, адже зупинення дії рішення № б/н від 05.07.2023 про зупинення дії (скасування, зупинення дії) містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта містобудівництва, на переконання судової колегії, жодним чином не свідчить про визначення будь-яких заборон для подальшої діяльності Державної інспекції архітектури та містобудування України при здійсненні, передбачених законом повноважень.
На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, колегія суддів вважає, що задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтованим та співмірним заявленим позовним вимогам.
У даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
Таким чином, судом забезпечено належну оцінку збалансованості інтересів заявника та держави, а також співмірності негативних наслідків для кожної із сторін спору.
В частині доводів ОСОБА_1 , яка приєдналась до апеляційної скарги, про порушення її прав та інтересів, колегія суддів вважає за потрібне вказати, що підставою для такого твердження може бути припущення, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі. Судове рішення може вплинути на права або обов`язки третьої особи, якщо між цією третьою особою і стороною, на боці якої вона бере участь у справі, існують певні правовідносини (права і обов`язки), які за наслідками вирішення справи можуть змінитися або припинитися, або якщо на підставі рішення суду між стороною і третьою особою виникнуть нові правовідносини (права і обов`язки).
Суд наголошує, що предметом апеляційного розгляду не є рішення по суті спору, адже перегляду підлягає саме ухвала про забезпечення позову, а з урахуванням того, що даний спір виник між Приватним підприємством "ІНТЕРТОРГ-2009" та Державною інспекцією архітектури та містобудування України щодо правомірності рішення № б/н від 05.07.2023, відсутні достатні підстави стверджувати про порушення прав та інтересів ОСОБА_1 оскаржуваною ухвалою.
В свою чергу, представником ОСОБА_1 не наведено ґрунтовних та беззаперечних аргументів стосовно того, яким чином судове рішення за наслідком розгляду питання про забезпечення позову в межах спірних правовідносин об`єктивно може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , а отже доводи останньої не приймаються до уваги колегією суддів під час апеляційного розгляду справи.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений  учасниками справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, судом повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ІНТЕРТОРГ-2009" до Державної інспекції архітектури та містобудування України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

Я. М. Василенко 

Повний текст складено 23.11.2023.