Справа № 308/3812/23

П О С Т А Н О В А

11 грудня 2023 року                         м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 та його адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року гр. ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 000 грн.

Відповідно до постанови, - 13.02.2023 року о 22 год. 12 хв. в зону митного контролю на ділянку “Виїзд” митного поста «Тиса» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «ACCENT», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , де в якості пасажира слідував громадянин Туркменістану ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), який прямував у приватних справах з України в Німеччину.

Формою проходження митного контролю гр. Туркменістану ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) обрав порядок проходження митного контролю по каналу “зелений коридор”. До митного контролю громадянином Туркменістану ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), було подано закордонний паспорт НОМЕР_3 від 28.05.2013 року.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, внаслідок чого встановлено, що 01.08.2021 року через пункт пропуску «Кучурган-Первомайськ» митного поста "Кучурган" Одеської митниці гр. Туркменістану ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» було ввезено легковий автомобіль марки «FIAT», моделі «BRAVO», номер кузова № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Великобританії НОМЕР_5 .

Станом на 13.02.2023 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.

Від надання письмового пояснення громадянин Туркменістану ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) відмовився. У митний орган із письмовою заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу гр. Туркменістану ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) не звертався.

Згідно з інформацією, отриманої з мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного до вищезазначеного автомобіля становить 2490 ЄВРО, що згідно з курсом НБУ станом на 13.02.2023 р. складає 97 270, 36 грн.

Таким чином, громадянин Туркменістану ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «FIAT», моделі «BRAVO», номер кузова № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Великобританії НОМЕР_5 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та його адвокат Матвійчук Д. В. вказують на незаконність винесеної постанови, просять її скасувати, а провадження у справі закрити. Одночасно порушують питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивують тим, що ОСОБА_4 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, копію постанови отримав тільки 10 листопада 2023 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути скаржнику, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма – ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 21 березня 2023 року, а отже останнім днем строку на апеляційне оскарження є 31 березня 2023 року.

Апеляційна скарга подана на електронну адресу 20 листопада 2023 року (згідно штампу Закарпатського апеляційного суду), тобто по спливу восьми місяців.

Судом не встановлено поважних причин, через які апелянт не подав апеляційну скаргу у встановлений законом 10-ти денний строк.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4  знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Примірник протоколу отримав 13 лютого 2023 року, тобто у день його складання (а.с.4). У поясненні з приводу виявленого правопорушення, ОСОБА_4 зазначив, що українською мовою він володіє, послуги перекладача йому не потрібні (а.с.10). У справі також є заява підписана ОСОБА_4 про те, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 21 березня 2023 року за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 53.

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, гр.  ОСОБА_4 не виявив бажання брати участь у розгляді справи і без поважних причин не оскаржив у встановлений  законом строк постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що копію постанови він отримав лише 10 листопада 2023 року після ознайомлення представника з матеріалами справи, апеляційний суд вважає недостатніми, з урахуванням того, скільки часу пройшло з моменту розгляду справи. Крім того, строк на апеляційне оскарження розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.198р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження – відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року – повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

       Суддя:                                                        Фазикош Г. В.