Ухвала 
 
24 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 545/3864/22
провадження № 61-7652св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Височанська селищна рада,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року у складі судді Харабадзе К. Ш. та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Абрамова П. С., Одринської Т. В.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Височанської селищної ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої органом місцевого самоврядування щодо невиконання ним вимог постанови Кабінету Міністрів України № 328 від 20 березня 2022 року (далі - постанова КМУ № 328).
Позивач просила:
стягнути з Височанської селищної ради на користь ОСОБА_1 650 001,00 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими особами Височанської селищної ради за привласнення ними продуктів харчування, що повинні були видані ОСОБА_1 відповідно до постанови КМУ № 328 у травні 2022 року;
стягнути з Височанської селищної ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, що складає вартість продуктового набору, вказаного у постанові КМУ № 328 у травні 2022 року у розмірі 500 грн;
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої органом місцевого самоврядування відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок держави.
У травні 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з суду першої інстанції цивільну справу № 545/3864/22.
У червні 2023 року матеріали цивільної справи № 545/3864/22 надійшли до Верховного Суду.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) - 2 684,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Ціна позову у даній справі становить 650 501,00 грн (650 001,00 + 500,00)грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).
За таких підстав касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом відкрито касаційне провадження на судове рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, тому касаційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись статтями 19, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження у справі № 545/3864/22 за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                              І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков
 
                                                                                       М. М. Русинчук