ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа № 808/2859/17
адміністративне провадження № К/9901/23974/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А.,  Кравчук В.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2017 (суддя - Прасов О.О.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 (судді - Дадим Ю.М., Богданенко І.Ю., Уханенко С.А.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Запорізької області про зобов`язання вчинити дії, 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- зобов`язати відповідача надати йому довідку «Про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди», із зазначенням в ній розміру суддівської винагороди працюючого судді Господарського суду Запорізької області, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у суді), включаючи: посадовий оклад - 28800,00 грн. (з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,2 до базового розміру посадового окладу), вислугу років 50% - 14400,00 грн., загальну суму суддівської винагороди - 43200,00 грн., дату, з якої здійснюється нарахування цієї суддівської винагороди - 28 липня 2017 року.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Указом Президента України від 16.11.2004 №1419/2004 позивач призначений строком на п`ять років на посаду судді Господарського суду Запорізької області. 
Постановою Верховної Ради України від 09.09.2010 №2512-VІ позивача обрано на посаду судді Господарського суду Запорізької області безстроково.
Постановою Верховної Ради України від 04.02.2016 №997-VІІІ відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивача звільнено з посади судді Господарського суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. 
Наказом голови Господарського суду Запорізької області №4к від 17.02.2016 відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України, ст. 120 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" позивача відраховано зі складу суду у зв`язку з виходом у відставку.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2016 у справі №335/3100/16-а (яка набрала законної сили 08.07.2016) задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя та зобов`язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя призначити та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 18.02.2016 в розмірі 86 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру з урахуванням довідки про суддівську винагороду, виданої Господарським судом Запорізької області 17.02.2016. (а.с.9-13)
На виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.03.2017, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 у справі №335/699/17 (2-а/335/96/2017), Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя ОСОБА_1 здійснено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із зміною (збільшенням) грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. (а.с.17-18)
Вказані факти підтверджує і Розпорядження №812661 від 15.08.2016 УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.19)
Відповідно додатку 2 до п.3 "Порядку призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України" позивачу видано Довідку №09-13/1175 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначено про те, що заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, склала 24000 грн. 00 коп., в т.ч. оклад - 16000 грн. 00 коп., надбавка за вислугу (50%) - 8000 грн. 00 коп. (а.с.116)
28.08.2017 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив видати йому довідку про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, в загальному розмірі 43200,00 грн., в якій зазначити: посадовий оклад у розмірі 28800,00 грн. (базовий розмір посадового окладу 24000,00 грн. із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,2); доплату за вислугу років у розмірі 14400,00 грн. (50%). (а.с.20)
Листом від 05.09.2017 за №08-13-01/2159/2017 відповідач відмовив позивачу у видачі Довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з бажаною ним інформацією з посиланням на те, що з 1 січня 2017 року розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 16000 гривень, про що позивачу видана довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці №09-13/1175 від 01.12.2016. Оскільки позивач не проходив кваліфікаційного оцінювання, підстави для надання довідки про суддівську винагороду судді, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) відсутні. (а.с.21-22)
Також судами встановлено, що на запит Господарського суду Запорізької області (вих.№08-13-01/216/2017 від 05.09.2017) щодо розміру суддівської винагороди суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Державна судова адміністрація України Листом (вих.№10-10636/17 від 14.09.2017) надала роз`яснення з цього питання: "… Таким чином, з 1 січня 2017 року розмір посадового окладу судді місцевого суду до проходження кваліфікаційного оцінювання становить - 16000 грн. Ураховуючи, що до виходу у відставку судді Господарського суду Запорізької області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кваліфікаційне оцінювання не пройшли, вважаємо, що зазначений розмір посадового окладу має бути вказано в довідці про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці …". (а.с.121)
06.09.2017 позивачем до Господарського суду Запорізької області надано запит про отримання публічної інформації, в якому він просив надати довідку про суддівську винагороду судді Господарського суду Запорізької області (без вказівки конкретного прізвища судді), який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), та який не має права на отримання доплат до посадового окладу, із зазначенням посадового окладу; довідку про суддівську винагороду судді господарського суду Запорізької області (без вказівки конкретного прізвища судді), який не пройшов кваліфікаційне оцінювання та отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №245З-VI "Про судоустрій і статус суддів", із зазначенням посадового окладу; вислуги років 50%; довідку про суддівську винагороду судді господарського суду Запорізької області (без вказівки конкретного прізвища судді), який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) та отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", із зазначенням посадового окладу; регіонального коефіцієнту 1,2 до базового розміру посадового окладу; вислуги років 50%; дати, з якої здійснюється нарахування цієї суддівської винагороди. (а.с.23-24)
Листом від 13.09.2017 за вих.№08-13-02/2211 відповідач повідомив позивача, що підставою для застосування зазначеного посадового окладу є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про проходження суддею кваліфікаційного оцінювання; вказаний посадовий оклад застосовується з наступного дня після прийняття рішення про проходження суддею кваліфікаційного оцінювання, але не раніше 1 січня 2017 року. В господарському суді Запорізької області працює один суддя, який пройшов кваліфікаційне оцінювання та якому встановлено посадовий оклад відповідно до вимог вказаного Закону з 28 липня 2017 року. Посадовий оклад такого судді становить 28800 грн. з урахуванням відповідного регіонального коефіцієнту. Щомісячна доплата за вислугу років судді, який має стаж роботи більше 20 років у розмірі 50 відсотків, складає 14400 грн., що взагалі складає 43200 грн. (а.с. 25)
14.09.2017 позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації відповідно до якого просив надати публічну інформацію у формі довідки "Про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди" про суддівську винагороду працюючого судді господарського суду Запорізької області, який пройшов кваліфікаційне оцінювання (без зазначення П.І.Б. судді), в якій зазначити: а) посадовий оклад - 28800 грн. (з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,2 до базового розміру посадового окладу); в) вислугу років 50 % - 14400 грн.; г) загальну суму суддівської винагороди - 43200 грн.; д) дату, з якої здійснюється нарахування цієї суддівської винагороди - 28.07.2017.
Листом від 21.09.2017 за вих. №08-13-01/2273/2017 відповідач повідомив позивача, що в господарському суді Запорізької області працює один суддя, який пройшов кваліфікаційне оцінювання та якому встановлено посадовий оклад відповідно до вимог вказаного Закону з 28.07.2017. Посадовий оклад такого судді становить 28800 грн. з урахуванням відповідного регіонального коефіцієнту. Щомісячна доплата за вислугу років судді, який має стаж роботи більше 20 років, у розмірі 50 відсотків, складає 14400 грн., що загалом складає 43200 грн.
Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обгрунтування позовних вимог посилався на неправомірність ненадання відповідачем довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки позивач не надав доказів, що він за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або був призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом України №1402-VIІI від 02.06.2016 "Про судоустрій і статус суддів", та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, то законних підстав для видачі йому будь-якої іншої довідки у Господарського суду Запорізької області - не було.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення рішень, які, на його думку, підлягають скасуванню.
Покликається на те, що відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання. Враховуючи, що в господарському суді Запорізької області працює суддя, який пройшов кваліфікаційне оцінювання та якому з 28.07.2017  встановлено посадовий оклад відповідно до Закону №1402-VIII у розмірі 28800 грн., у нього виникло безумовне право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Водночас відповідачем у видачі йому довідки про заробітну плату для здіснення такого перерахунку незаконного відмовлено.
Просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив у її задоволенні відмовити, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
На час виходу позивача у відставку (04.02.2012) правовідносини щодо відставки регулювалися Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453-VI).
Відповідно положень ст. 141 Закону   №2453-VI, у зазначеній редакції, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого  статтею 26  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;
61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Умови та порядок перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України визначаються Кабінетом Міністрів України.
02.06.2016 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» №1401-VIII та новий Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, які набрали чинності 30.09.2016.
Частинами 3, 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII (у редакції Закону №1798-VIII від 21.12.2016, яка діяла на час звернення позивача із заявою про надання довідки про суддівську винагороду працюючого судді) передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Водночас, у Розділі XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII передбачено певні особливості визначення розміру суддівського винагороди та, відповідно, розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Відповідно до п. 22 розд. XII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).
Пунктом 23 наведеного розділу Закону №1402-VIII установлено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.
Відповідно до пункту 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. (Пункт 25 розділу XII із змінами, внесеними згідно із Законом №1774-VIII від 06.12.2016; в редакції Закону №1798-VIII від 21.12.2016).
Про суддів, які вийшли у відставку до набрання чинності Законом від 02.06.2016, тобто до 30.09.2016, у пункті 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02.06.2016 не йдеться, оскільки предметом її регулювання є визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку. Зазначена норма не регулює відносин щодо перерахунку розміру грошового утримання.
Враховуючи, що позивач вийшов у відставку у 2012 році, тобто до 30.09.2016, положення пункту 25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII на нього не поширюються. Спірні правовідносини виникли не щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, який виходить у відставку, а щодо перерахунку розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Ці правовідносини на час виникнення спору регулювались частиною четвертою статті 142 Закону №1402-VIII, яка передбачає, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Застосування цієї правової норми передбачає, що для набуття права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання необхідними є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Вирішуючи питання поняття відповідності посади, на якій працює суддя, Верховний Суд у  постанові від 25.06.2021 у справі № 752/13453/17 дійшов висновків, що:
«… посада судді, який вийшов у відставку до 30 вересня 2016 року, не є «відповідною», рівнозначною посаді судді того самого суду, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, підтвердив здатність здійснювати судочинство і продовжує працювати у цьому суду.
52.         З вищенаведеного Суд дійшов висновку, що для застосування частини четвертої статті 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII з метою перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які пішли у відставку до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, тобто до 30 вересня 2016 року, «відповідною» є посада судді, який працює в тому самому суді до проходження кваліфікаційного оцінювання. Відповідно до пункту 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII такий суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року (стаття 133).
54. Судді, які виходили у відставку до 30 вересня 2016 року, не розраховували і не могли розраховувати на поширення на них нового розміру довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки не працювали за «новими правилами», не отримували суддівську винагороду у розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII. Водночас рівень довічного грошового утримання, який вони отримують за «старими» правилами, не менший ніж той, який був їм забезпечений до цього, та відповідає попередньому рівню оплати їх праці.
55. Отже, виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі суддівської винагороди суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, і працюють у тому самому судді, не містить ознак зменшення змісту або обсягу прав особи, оскільки відповідає оцінці допустимого рівня забезпечення суддів у відставці на підставі Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 та не зумовлює зменшення рівня розміру гарантій забезпечення у порівнянні з чинною на момент здійснення ними професійних повноважень.»
Подібних висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 01.11.2018 у справі №0640/3835/18, від 26.06.2018 у справі №803/253/17, від 25.06.2021 у справі № 752/13453/17.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач призначений на посаду судді до набрання чинності Законом №1402-VIII та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді).
На час звернення позивача до відповідача з заявою про видачу довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, із зазначенням в ній розміру суддівської винагороди працюючого судді господарського суду Запорізької області, який пройшов кваліфікаційне оцінювання та відмови відповідача у видачі такої довідки, положення пунктів 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII були чинними, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про правомірність відмови відповідача видати позивачу довідку для перерахунку довічного грошового утримання та прийняли рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи касаційної скарги таких висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, а їх зміст зводиться до додаткової перевірки доказів, що в силу приписів частини другої статті 341 КАС України, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
В подальшому правове регулювання спірних правовідносин змінилось. 
Положення п.25  розділу XII Закону №1402-VIII визнано неконституційними (рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020), а пункти 22 і 23 розділу XII Закону №1402-VIII виключено на підставі п.п. 16 п. 1 розділу І Закону №193-IX, відтак позивач вправі реалізувати право на перерахунок довічного грошового утримання судді в умовах нового правового регулювання. 
Відтак, позивач не позбавлений права реалізувати своє право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки вказане є обставинами, які впливають на інше застосування норм матеріального права, ніж у цій справі, після набрання чинності Законом №193-IX та постановлення вказаного Рішення Конституційним Судом України.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Керуючись ст. 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М.Кравчук