ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5910/23                                                                     

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І. 
За участю секретаря: Єжелі А.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України  на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року, суддя Падій В.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_5 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича (м. Чернівці) (військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України), ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправними лдій та зобов`язання вчинити дії,- 

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_5 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича (м. Чернівці) (військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України),   ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) у якому просив:
- визнати протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина2253), які полягають у неповідомленні НОМЕР_5 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олесандра Пилькевича (м. Чернівці) (військова частинаНОМЕР_1) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року;
- визнати протиправними дії НОМЕР_6 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України), які полягають у неповідомленні НОМЕР_5 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олесандра Пилькевича (м. Чернівці) (військова частина НОМЕР_1 ) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року;
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) направити до ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», а також наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року.
В обґрунтування позрвних вимог позивач зазначив, що з 26.06.2022 по 29.09.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей, в зв`язку з чим набув право на виплату додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Однак, грошове забезпечення виплачено не в повному обсязі, а саме в період з 26.06.2022 по 29.09.2022 не було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 70   000,00 грн. кожного місяця.
Відповідно до ухвали судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 розгляд справи здійснено розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність 105 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо неповідомлення НОМЕР_5 прикордонний загін імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича (м.Чернівці) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 26.06.2022 по 29.09.2022.
Зобов`язано 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) направити до НОМЕР_5 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича (м.Чернівці) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 26.06.2022 по 29.09.2022, за формою, наведеною у додатках до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великовго звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 06.05.2022 №161-ОС «Про особовий склад» призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонної контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) (а.с. 73).
Відповідно до розпорядження НОМЕР_5 прикордонного загону від 25.06.2022 № 166-р 26.06.2022 здійснено переміщення особового складу зведеного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (тип С) чисельністю 343 військовослужбовці, у тому числі позивача, в оперативне підпорядкування командувачу оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » з підпорядкуванням коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_6 прикордонного загону, для дій на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону (а.с. 75-76).
Наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 26.06.2022 №224-ОС «Про особовий склад» позивача відряджено для дій на ділянці в/ч НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , з 26.06.2022 (а.с. 77).
Згідно Наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (в/ НОМЕР_7 ) від 27.08.2022 №371-ОС «Про особовий склад» позивачу припинено відрядження на ділянці в/ч2253, місто Чернігів, на час перебування у відпустці за сімейними обставинами, з 27.08.2022 (а.с. 78).
Наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) від 02.09.2022 №389-ОС «Про особовий склад» позивачу продовжено відрядження для дій на ділянці в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , з 01.09.2022 (а.с. 79).
Згідно наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) від 26.01.2023 №41-ВВ «Про особовий склад» позивач прибув з відрядження з 25.01.2023.
29.09.2022 НОМЕР_4 прикордонним загоном видано довідку №2299 (за формою згідно Додатку №1 до наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-АГ) про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 26.06.2022 по 29.09.2022. Підстава: розпорядження АДПСУ від 21.06.2022 №Ш/25-1293-Е, бойовий наказ АДПСУ від 20.06.2022 №99-Т (а.с. 12).
Разом з тим позивач вважає, що в порушення вимог чинного законодавства 105 прикордонним загоном не було направлено інформацію про його безпосередню участь у бойових діях або заходах, що призвело до неповної виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у спірний період та стало підставою для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України   передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 17 Конституції України   захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України   Про правовий режим воєнного стану   заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023,   № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі-Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови №168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано накази від 31.03.2022 №164-АГ та від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Накази №164-АГ та №392-АГ) (а.с. 89-93, 96-101), пунктом 1 яких передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.
Згідно із пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.
Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу №392-АГ).
Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки НОМЕР_4 прикордонного загону від 29.09.2022 №2253 у період з 26.06.2022 по 29.09.2022 позивач брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, однак додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі до 70   000,00 грн за вказаний період йому нарахована та виплачена не була (а.с. 12, 107).
Водночас у НОМЕР_4 прикордонного загону не виникає обов`язок формування відповідних наказів до отримання від НОМЕР_4 прикордонного загону інформації, передбаченої додатком 2 до наказу №392-АГ.
Із матеріалів справи, зокрема письмового відзиву НОМЕР_4 прикордонного загону, убачається, що ним направлялись відповідні рапорти (а.с. 138, 139) для призначення позивачу спірної винагороди, однак на підтвердження своєї позиції НОМЕР_4 прикордонним загоном не надано доказів зворотнього.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу №392-АГ в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
Що стосується доводів НОМЕР_5 прикордонного про невідповідність довідки від 29.09.2022 №2253 вимогам наказу №392-АГ, а саме вона не містить сукупності інформації у таких документах: бойового наказу (розпорядження); журналу бойових дій; рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу; у вказаній довідці відсутня інформація стосовно районів ведення таких воєнних (бойових) дій, то суд першої інстанції  надав оцінку даним доводам відповідача та вірно зазначив, що позивач не може нести відповідальність за неналежне оформлення посадовими особами облікових документів. Окрім того, вказана довідка є чинною, невідкликаною та нескасованою.
За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправної бездіяльності НОМЕР_4 прикордонного загону щодо неповідомлення НОМЕР_5 прикордонного загону про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 26.06.2022 по 29.09.2022 та зобов`язання НОМЕР_4 прикордонного загону направити до НОМЕР_5 прикордонного загону інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 26.06.2022 по 29.09.2022, за формою, наведеною у додатках до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».
Щодо відмови у задоволенні решти позовних вимог, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції  вірно відмовив у їх задоволенні, надавши належну оцінку даним правовідносинам.
Позивач в частині вимог у задоволенні яких було відмовлено не оскаржує.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення суду в повному обсязі, проте не наводить своїх доводів і міркувань стосовно того, в чому полягає неправильність судового рішення, яким було позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що у період з 26.06.2022 по 29.09.2022 НОМЕР_6 прикордонний загін нездійснював керівництво діями позивача, оскільки останній не був військовослужбовцем вказаної частини, не перебував у відрядженні та не ніс службу на території її місця дислокації. Керівництво прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_6 прикордонного загону також не підпорядковувалось в/ч НОМЕР_2 , оскільки воно перебувало у відрядженні в НОМЕР_4 прикордонному загоні, який одноособово визначав завдання особовому складу прикордонній комендатурі швидкого реагування, в тому числі іншим військовослужбовцям, які прибували на ділянку відповідальності НОМЕР_4 прикордонного загону, та контролював їх виконання. 
Також колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання НОМЕР_5 прикордонний загін нарахувати та виплатити спірну винагороду, оскільки нарахуванню та виплаті винагороди   передує отримання інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, про дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктами 2 Наказів №392-АГ та №628-АГ, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до Наказів №392-АГ, №628-АГ.
Як вірно  встановлено судом, 105 прикордонним загоном відповідна інформація в порядку, визначеному Наказом №392-АГ та Наказом №628-АГ, до НОМЕР_5 прикордонного загону не надсилалась. До отримання відповідної інформації у НОМЕР_5 прикордонного загону не виникає обов`язку нарахування та виплати спірної винагороди.
Згідно статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства Україниу разі недотримання вимог частини п`ятої цієїстатті Кодексусуд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В ході розгляду справи судом першої інстанції, відповідач заявив клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з неспівмірністю.
Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.
Відповідно до оскаржуваного судового рішенння, судом першої інстанції було стягнуто правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Зазначена сума є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.