ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          19 жовтня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/7721/23	

Головуючий суддя І інстанції – Олійник В.М.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                             суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року в адміністративній справі №160/7721/23 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області  про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.03.2023 року №569к про застосування до начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.03.2023 року №181 о/с про звільнення зі служби в поліції, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 31.03.2023 року по 1864,21 грн. за кожен день вимушеного прогулу до дня проведення фактичного розрахунку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1   було задоволено частково.
Зобов`язано  Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області    змінити дату звільнення ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.03.2023 року №181 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Кам`янського районного управління поліції  з 30 березня 2023 року на 08 квітня 2023 року.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області  нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення  з 31 березня 2023 року по 08  квітня 2023 року.
У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в  задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів перебування у стані тимчасової непрацездатності з 30.03.2023 року по 08.04.2023 року, а саме належно оформленого листка працездатності, а тому звільнення останнього з 30.03.2023 року відповідає приписам чинного законодавства.
ОСОБА_1 , також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідачем було порушено процедуру дисциплінарного провадження відносно останнього, зокрема не встановлено наявність пом`якшуючих обставин, які зумовлюють необхідність визначення виду дисциплінарного стягнення.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі  приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останніх, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 перебував на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУНП.
Загальний стаж роботи позивача в правоохоронних органах складає 12 років 06 місяців 01 днів.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 22.03.2023 року № 666, призначено службове розслідування за  фактом неналежної організації реагування на повідомлення про правопорушення начальником сектору кримінальної поліції ОСОБА_1 у період з 21.03.2023 року по 22.03.2023 року.
29.03.2023 року дисциплінарною комісією було складено висновок про результати службового розслідування за  фактом неналежної організації реагування на повідомлення про правопорушення начальником сектору кримінальної поліції ОСОБА_1 у період з 21.03.2023 року по 22.03.2023 року.
В наведеному висновку дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 своїми діяннями (діями і бездіяльністю) під час несення служби у добовому наряді у період з 21 березня 2023 року по 22 березня 2023 року, непрофесійністю та зухвалим ставленням до виконання службових обов`язків, будучи пов`язаним із зловмисником ОСОБА_2 , дискредитував звання поліцейського, оскільки вчинені ним правопорушення підривають авторитет поліції в очах громадськості, довіру суспільства до органів поліції та набувають суспільного резонансу через створення негативної громадської думки.
Зазначено, що вина лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості   ОСОБА_1 та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.
Також, запропоновано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 3, 4 пункту 3, підпунктів 4, 6 пункту 4 розділу VI "Інструкції з організації діяльності чергової служби органів" (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року №440, підпунктів 1,2 пункту 2 розділу VII "Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України", затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразились у недотримані принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних із вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, в несенні з 21 березня 2023 року по 22 березня 2023 року, служби в добовому наряді у цивільному одязі та без вогнепальної зброї, залишенні приміщення відділення поліції під час чергування, не прибутті на місце скоєння кримінального правопорушення із застосуванням вогнепальної зброї, не інформуванні про обставини даної події оперативного чергового ГУНП, начальника ГУНП або особи, яка виконує його обов`язки, а також ненаданні практичної допомоги наряду поліції під час відпрацювання вказаної інформації, не затриманні ОСОБА_2 після вчинення ним протиправних дій, не вжитті заходів реагування щодо порушення останнім вимог законодавства щодо встановлення і використання спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, не повідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про обставини дорожньо-транспортної пригоди та не вжитті заходів щодо встановлення можливих свідків та очевидців її виникнення, забезпечення охорони місця події, а також ненаданні допомоги особам, які її потребують, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі  служби в поліції.
На підставі наведених висновків, 29 березня 2023 року Наказом №569к Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції, за недотримання пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 3,4 пункту 3, підпунктів 4,6 пункту 4 розділу VI Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440, підпунктів 1,2 пункту 2 розділу VII Інструкції з організації реагування на заяви повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або дії та оперативного інформування в органах підрозділах національної поліції України, затвердженою наказом МВС України від 27.04.2020 №357, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100.
Зазначений наказ реалізований наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №181 о/с від 30.03.2023 року, яким відповідно Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції згідно пункту 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Кам`янського районного управління поліції з 30 березня 2023 року.
Не погодившись з правомірністю прийняття спірних наказів, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, у зв`язку з чим такі дії є несумісними з вимогами, що пред`являються до особистих та моральних якостей працівника поліції. Зауважено, що наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі.
Суд апеляційної інстанції  не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Приписами ч.ч. 1-3, 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1, 13 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків поліцейського, має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.
В свою чергу, такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції є найсуворішим. У цьому випадку, за правилами статті 19 Дисциплінарного статуту слід враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
При оцінці, співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були висновки про  недотримання останнім вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 3, 4 пункту 3, підпунктів 4, 6 пункту 4 розділу VI "Інструкції з організації діяльності чергової служби органів" (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року №440, підпунктів 1,2 пункту 2 розділу VII "Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України", затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразились у недотримані принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних із вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, в несенні з 21 березня 2023 року по 22 березня 2023 року, служби в добовому наряді у цивільному одязі та без вогнепальної зброї, залишенні приміщення відділення поліції під час чергування, не прибутті на місце скоєння кримінального правопорушення із застосуванням вогнепальної зброї, не інформуванні про обставини даної події оперативного чергового ГУНП, начальника ГУНП або особи, яка виконує його обов`язки, а також ненаданні практичної допомоги наряду поліції під час відпрацювання вказаної інформації, не затриманні ОСОБА_2 після вчинення ним протиправних дій, не вжитті заходів реагування щодо порушення останнім вимог законодавства щодо встановлення і використання спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, не повідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про обставини дорожньо-транспортної пригоди та не вжитті заходів щодо встановлення можливих свідків та очевидців її виникнення, забезпечення охорони місця події, а також ненаданні допомоги особам, які її потребують, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі  служби в поліції.
В свою чергу, як видно зі змісту висновку службового розслідування від 29.03.2023 року, дисциплінарною комісією не встановлювалась наявність  обставин, що пом`якшують  відповідальність поліцейського або службова характеристика позивача, яка в матеріалах дисциплінарної справи взагалі відсутня. Не встановлено обтяжуючих обставин дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Як вбачається з наведеного висновку, станом на час проведення дисциплінарного провадження  позивач не мав діючих дисциплінарних стягнень.
Також, відповідно до наявної біографічної довідки позивача, останній 01.03.2023 року був призначений начальником сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області шляхом переміщення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» (у порядку просування по службі).
Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що зайняття позивачем керівної посади не свідчить про обов`язковість застосування до нього одразу стягнення у вигляді звільнення зі служби, навпаки, Дисциплінарним статутом передбачена можливість звільнення з посади.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 10.09.2020 року по справі № 360/4790/19, від 04.03.2020 року у справі № 120/2732/19-а та від 01.04.2020 року в справі №806/647/15, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, відповідачем не обґрунтовано необхідність застосування відносно позивача  найсуворішого дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби, а також неможливість накласти одного з інших видів дисциплінарного стягнення, які наведені у статті 13 Дисциплінарного статуту.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і триває до сьогодні.
Так, розділом V Дисциплінарного статуту  Національної поліції України визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Згідно зі статтею 29 розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.
Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Тобто дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені вказаною нормою права, яка визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення.
Як вбачається з матеріалів справи, на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень і у відповідності до ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в разі встановлення у діях позивача складу дисциплінарного проступку, на нього мало би бути накладено дисциплінарне стягнення в порядку визначеному вказаною нормою з обґрунтуванням, на переконання колегії суддів, не можливості застосувати більш м`яких видів дисциплінарної відповідальності в послідовності визначеній даною нормою. 
Проте, в порушення вимог статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до нього протиправно застосовано крайній захід дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції.
Застосовуючи вказані правові приписи, колегія суддів апеляційного суду також виходить з того, що суд діє згідно з презумпцією "Jura novit curia" ("суд знає закони"). Так, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що спірні накази відповідача підлягають скасуванню, а останній підлягає поновленню на посаді, з якої був звільнений.
Що стосується розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню за час вимушеного прогулу, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.94 Закону №580, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України визначені Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 р. №260 (далі за текстом – Порядок №260).
Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні порядку та умов грошового забезпечення працівників поліції.
Пунктом 9 розділу І Порядку №260 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплат.
Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача має проводитись шляхом множення розміру середньоденного заробітку на кількість календарних днів (за період вимушеного прогулу).
Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Отже, зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Вказані правові висновки також відповідають правові позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.03.2020 року по справі  №1440/1938/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як видно з довідки про доходи позивача № 1963, розмір його середньоденного грошового забезпечення у березні 2023 року становив 293.55 грн.
В свою чергу, кількість календарних днів з 31.03.2023 року по 19.10.2023 року становить 203 дні.
Відтак, сума грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню за рахунок відповідача складає 59590.65 грн. (293.55 *203 календарних днів).
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а відповідно рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.03.2023 року №569к про застосування до начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.03.2023 року №181 о/с «Про звільнення зі служби в поліції» за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби   ОСОБА_1 .
Поновити ОСОБА_1  на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 30 березня 2023 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток  за час вимушеного прогулу у розмірі 59590.65 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва