ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 743/1378/13-к
провадження № 51-1756км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі
головуючого                       ОСОБА_1 ,  
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 ,
прокурора                           ОСОБА_5 ,
засудженого                       ОСОБА_6 ,
захисника                            ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК та призначено йому покарання: - за ч. 4 ст. 187 КК у виді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна; - за пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено  ОСОБА_6  покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року змінено вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на певні докази, а в іншій частині вирок залишений без зміни.
Постановою Верховного суду від 1 жовтня 2020 року вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Засуджений  ОСОБА_6  звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного вироку щодо нього за нововиявленими обставинами.
Як на нововиявлені обставини засуджений посилається на штучне створення і підроблення доказів, на яких ґрунтується вирок, а також на завідомо не правдиві покази свідків та потерпілих.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року залишено без задоволення заяву засудженого  ОСОБА_6  про перегляд вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги  ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року, а рішення місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали місцевого та апеляційного судів і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує на те, що судами попередніх інстанцій безпідставно не взято до уваги той факт, що для об`єктивного вирішення всіх питань по даній справі необхідно отримати відповідь від компанії мобільного зв`язку щодо трафіку руху зазначеного ним в заяві відповідного мобільного телефону. Зазначає, що колегія суддів у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до вимог статей 75, 76 КПК, не могли розглядати його апеляційну скаргу, оскільки вищезазначені суддів приймали участь у розгляді його апеляційних скарг та заяв у інших провадженнях, які, на переконання засудженого  ОСОБА_6 , мають зв`язок із провадженням №743/1378/13-к.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений та його захисник підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечував проти її задоволення.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також наявність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як установлено ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Відповідно до вимог ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються в тому числі і інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: - невідомість суду з причин, від нього незалежних; - істотне значення для провадження; - наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; - неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду;
- відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09 червня 2011 року в справі «Желтяков проти України»).
Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо  юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 6 грудня 2005 року в справі «Попов проти Молдови» та рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі «Правєдная проти Росії»).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного вироку щодо нього за нововиявленими обставинами.
У своїй заяві останній зазначав про штучне створення та підробку доказів, а також завідомо не правдиві покази свідків та потерпілих. Також вказував на те, що судді під час винесення вироку, судді зазначили час вчинення ним правопорушення на свій розсуд, близько до 10:30, хоча в обвинувальному акті зазначена 10:00, а тому просив місцевий суд постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів в частині отримання технічної інформації від операторів мобільного зв`язку.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року заяву засудженого  ОСОБА_6 про перегляд вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Своє місцевий суд мотивував тим, що судове рішення щодо ОСОБА_6 було предметом перегляду апеляційної та касаційної інстанцій, які у своїх ухвалах підтвердили правильність висновків суду першої інстанції стосовно надання належної оцінки всім зібраним у справі та дослідженим доказам, а тому, зазначені обставини, на які посилається засуджений існували на час досудового розслідування справи та судового розгляду і були предметом дослідження, а тому вони не є нововиявленими обставинами, так як не містять сукупності таких ознак.
Також колегія суддів зазначила, що доводи, викладені в заяві засудженого  ОСОБА_6 , зводяться лише до незгоди засудженого із винесеним йому вироком суду, що відповідно до вищевказаного не є підставою для перегляду такого вироку відносно нього за нововиявленими обставинами.
Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження і усунення суперечностей.
Місцевий суд належним чином не перевірив заяву засудженого ОСОБА_6 на відповідність вимогам ст. 462 КПК щодо обґрунтування підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, не обґрунтував чи є зазначені саме в заяві ОСОБА_6 обставини нововиявленими, які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, в розумінні ст. 459 КПК та не вжив всіх заходів для витребування доказів, на яких наголошував заслужений, задля належної перевірки доводів його заяви. 
Апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , не звернув уваги на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог КПК, а також в порушення вимог ст. 419 КПК не надав вичерпної відповіді на всі доводи його апеляційної скарги, фактично продублював рішення суду першої інстанції та безпідставно залишив судове рішення суду першої інстанції без зміни.
Отже, під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судових рішень, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК є підставою для скасування таких рішень.
За таких обставин, на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а касаційна скарга засудженого - задоволенню частково.
При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене, усунути виявлені порушення закону, врахувати зазначене, розглянути заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами із дотриманням вимог глави 34 КПК та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Доводи засудженого  ОСОБА_6 про те, що колегія суддів Чернігівського апеляційного суду, якою переглядалася його апеляційна скарга на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року, відповідно до вимог статей 75, 76 КПК, не мали права приймати участь у даному провадженні, оскільки приймали участь у інших провадженнях, які, на переконання засудженого, мають зв`язок із провадженням №743/1378/13-к, є необґрунтованими.
Так, статті 75, 76 КПК містять визначені підстави, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.
Відповідно до положення ч. 11 ст. 35 КПК, розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому ч. 3 цієї статті.
При цьому, положення ч. 11 ст. 35 КПК узгоджуються с положеннями ст. 76 КПК, яка не містить заборон щодо участі судді під час розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами, якщо такий суддя брав участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, розгляді у судах першої, апеляційної чи касаційної інстанцій.
Відтак, наведена засудженим ОСОБА_6 обставина, що судді Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше брали участь у інших провадженнях, не може викликати сумніви у їх безсторонності під час здійснення розгляду його апеляційної скарги на рішення місцевого суду постановленого за результатом розгляду його заяви за нововиявленими обставинами.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                       ОСОБА_2                           ОСОБА_3