ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 127/3727/16-к
провадження № 51-1929 км 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                         ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
засудженого                                   ОСОБА_6 ,
захисника                                         ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора              ОСОБА_8 , котрий брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та касаційну скаргу представника потерпілого                         ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року  у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015020010006990, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Вінниці, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України  (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. 
На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного йому судом покарання. 
Прийнято рішення щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів. 
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 17 жовтня 2015 року приблизно о 12:55, керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Sunny», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Хмельницьке шосе зі сторони вул. 40 років Перемоги в напрямку вул. Блока у м. Вінниці, порушив вимоги  п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу в момент появи в полі його зору пішохода ОСОБА_9 , який перебував біля свого автомобіля «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок чого здійснив наїзд на потерпілого. У результаті дорожньо-транспортної пригоди останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року вирок місцевого суду  щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про належне повідомлення потерпілого ОСОБА_9 та його представників про дату та час розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було проведено без їх участі, а також порушено їх право на участь у судових дебатах.
Представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину й особі засудженого через м`якість, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що його не було повідомлено про дату та час розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості братиучасть у судових дебатах. Зазначає, що місцевим судом безпідставно та необґрунтовано було застосовано положення Закону України «Про амністію у 2016 році». Крім того, з огляду на всі обставини справи та поведінку ОСОБА_6 після скоєного правопорушення, призначене останньому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину й особі засудженого внаслідок м`якості. 
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 та частково підтримав касаційну скаргу представника потерпілого                         ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 .
Захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення касаційних скарг.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційних скаргах, суд касаційної інстанції дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та  апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 КПК.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення судове рішення.
За приписами ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, окрім інших, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.
Що стосується доводів касаційної скарги представника потерпілого                         щодо невідповідності призначеного  ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину й особі винного через м`якість, то вони є безпідставними.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд,  обираючи ОСОБА_6 міру примусу, разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину врахував відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, взяв до уваги дані про особу винного, котрий до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність інвалідності, та призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки, яке не є мінімальним у межах санкції вказаної норми з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На думку колегії суддів, у даному конкретному випадку таке покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Правових підстав вважати його явно несправедливим через м`якість немає. Переконливі аргументи, які би ставили під сумнів наведені висновки суду і доводили необхідність скасування судового рішення, в касаційній скарзі відсутні.  
Розглядаючи доводи касаційних скарг прокурора ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, а саме: проведення судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 без участі потерпілого та без належного повідомлення його про дату та час проведення судових засідань, колегія суддів доходить висновку про їх обґрунтованість з огляду на наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 56 КПК під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду.
Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
За змістом ст. 111, ст. 134 КПК повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях є не обов`язковою. В протилежному випадку здійснюється судовий виклик, що за своєю правовою природою є заходом забезпечення кримінального провадження.
Повідомлення про дату, час та місце проведення процесуальної діїздійснюється шляхом його вручення учасникам кримінального провадження, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, повідомлення по телефону або телеграмою. При цьому належним повідомленням є розпис особи про його отримання, зокрема й на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повідомлення чи будь-які інші дані, які підтверджують факт повідомлення особи з приводу вчинення процесуальних дій  (ч. 3 ст. 111, ст. 135, ст. 136 КПК). 
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаних вимог процесуального закону при розгляді провадження щодо ОСОБА_6 , місцевим судом дотримано не було.
Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився й апеляційний суд, встановив, що потерпілий ОСОБА_9 та його представники належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду у місцевому суді, а саме: 10 березня, 15 квітня,                          3 червня, 27 липня, 23 серпня та 7 жовтня 2022 року, однак вони не з`являлись на судові засідання, при цьому зловживаючи своїми правами.
Проте зазначене суперечить матеріалам кримінального провадження та вимогам закону.
Так, згідно довідок, складених секретарем судового засідання, 10 березня, 15 квітня та 3 червня 2022 року судовий розгляд кримінального провадження щодо                      ОСОБА_6 не відбувся у зв`язку з відсутністю осіб, які мали брати участь у розгляді та наявністю клопотання потерпілого про відкладення судового розгляду, яке було підтримано більшістю учасників.
27 липня 2022 року судове засідання не відбулось через перебування у відпустці головуючого судді  ОСОБА_11 , а не як зазначено у рішенні місцевого суду у зв`язку з наявністю клопотання потерпілого. 
23 серпня 2022 року судове засідання не відбулось через відсутність потерпілого та його представників, у зв`язку з чим розгляд кримінального провадження було відкладено на 7 жовтня 2022 року про що направлено повістки на поштові адреси представника потерпілого - адвоката ОСОБА_12 та потерпілому                 ОСОБА_9 , не зважаючи на те, що останній неодноразово повідомляв суд про перебування за кордоном. При цьому, повідомляючи представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 , взагалі не було зазначено за якою адресою було направлено повідомлення про виклик останнього до суду. 
Однак будь-яких відомостей про отримання потерпілим чи його представниками даних повісток матеріали кримінального провадження не містять.
Колегія суддів вважає, що Вінницький апеляційний суд в ухвалі від 21 грудня                          2022 року, спростовуючи доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого, дійшов безпідставного висновку про належне повідомлення потерпілого ОСОБА_9 і його представників - адвокатів ОСОБА_12 та                    ОСОБА_10 про дату та час розгляду кримінального провадження щодо                         ОСОБА_6 , на 7 жовтня 2022 року, оскільки відсутні дані щодо повідомлення останніх про дату, час і місце проведення судового засідання.
Таким чином, під час розгляду провадження стосовно ОСОБА_6 суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість постановлених судових рішень, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування таких рішень.
Разом з цим, колегія суддів позбавлена можливості перевірити інші доводи, наведені у касаційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , оскільки оцінка таких доводів можлива лише після усунення зазначених порушень.
За таких обставин, вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду щодо                         ОСОБА_6 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, касаційна скарга прокурора - задоволенню, а касаційна скарга  представник потерпілого - задоволенню частково.
При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити з дотриманням вимог КПК щодо процедури судового розгляду, правових позицій Верховного Суду, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката                    ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                       ОСОБА_3