Справа № 308/610/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

07 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,
з участю секретаря Сливки С.В.,                                                        розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 листопада 2022 року (у складі судді Фазикоша О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у січні 2022 р. 
Просив стягнути з відповідача на свою користь 170 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витраті.
На обґрунтування позовних вимог указав, що 29 листопада 2021 р. між позивачем як адвокатом і ОСОБА_3 укладено Договір № 11/29 про надання правової допомоги від 29.11.2021 р. і Додаткову угоду № 1 до Договору № 11/29 про надання правової допомоги адвокатом від 29.11.2021 р. по захисту прав та інтересів ОСОБА_3 у цивільній справі про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та утримання дружини у зв`язку з проживанням дитини до досягнення дитини трьох років, що підтверджується виданим ордером серія АО №1049650 від 30 грудня 2021 р. і свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю.
11 січня 2022 р. із номеру телефону НОМЕР_1 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » він отримав на свій номер телефону НОМЕР_2 у програмі «Viber» два повідомлення із образливим і погрозливим змістом стосовно нього з боку відправника повідомлень та з ненормативною та нецензурною лексикою. Зокрема, о 12.44 год. та о 13.19 год.
У подальшому позивач зателефонував на вказаний номер мобільного телефону, з якого було направлено відповідні повідомлення з ненормативною лексикою, однак слухавку ніхто не піднімав. У відповідь направлено було повідомлення «пиши». На що позивач відразу відправив повідомлення зі змістом «Як твоє прізвище та ім`я?». На що позивач отримав кілька відповідей - повідомлень на свою адресу, які містять грубі, непристойні, образливі слова та нецензурну лексику.
11.01.2022 р. здійснено телефонний дзвінок до адвоката О.Співака з проханням вжити заходів щодо поведінки свого клієнта, на що була отримана відповідь, що той на прохання ОСОБА_2 надав телефонний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .
Повідомлення аналогічного змісту щодо образ відносно ОСОБА_1 із використанням ненормативної лексики мали місце протягом дня.
Також із номера мобільного телефону НОМЕР_3 надійшли sms-повідомлення, які містять грубі, непристойні, образливі слова та нецензурну лексику. Окрім того, з указаного мобільного номеру телефону 12.01.2022 р. позивачу продовжували надходити sms-повідомлення аналогічного зазначеному змісту (образи, погрози та такі що містили ненормативну та нецензурну лексику) і ввечері, а також із іншого мобільного номеру телефону НОМЕР_3 .
Належність як користувачу (власнику) номерів телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_3 відповідачу ОСОБА_2 доведена.
Протиправні, умисні дії ОСОБА_2 : погрози, образи, нецензурні висловлювання, психологічний тиск відносно нього підтверджені належними та допустимими доказами, які спричинили йому як адвокату непоправне порушення честі та гідності, втрату ділової, професійної репутації, у т.ч. у правовідносинах із клієнтом ОСОБА_3 , якій надається правова допомога, приниження звання адвоката, як професії-поклику, негативний вплив на адвокатуру України в цілому. 
Негативні дії ОСОБА_2 спричинили йому - адвокату ОСОБА_1. як людині, моральні (переживання, хвилювання), фізичні страждання (головний біль, стан тривоги, дратівливості), порушення нормальних, людських життєвих зв`язків із сім`єю та оточуючими людьми/клієнтами, порушення ефективності надання правової допомоги клієнтам, що є очевидним та не потребує додаткового обґрунтування, а тому заявлена компенсація моральної шкоди у розмірі 170 000 грн. із ОСОБА_2 є цілком обґрунтованою та виправданою, що на його думку забезпечить утримання від протиправних дій в майбутньому ОСОБА_2 відносно адвокатів чи інших громадян.
Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25 листопада 2022 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 1284 грн. у відшкодування судових витрат. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 просить змінити це рішення і стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 170000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Доводить про неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність підстав для стягнення із відповідача на його користь саме 170000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував факт порушення його ділової репутації, відтак позовні вимоги про стягнення моральної шкоди саме в розмірі 170 000 грн. є недоведеними.
Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт порушення його ділової репутації. Із урахуванням встановлених судом обставин і вказаних вимог закону суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди як захист ділової репутації не доведені позивачем. Дії, Учинені відповідачем відносно ОСОБА_1 , стосуються позивача як фізичної особи. Суд вважає, що позивачем протилежного не доведено. Тому, вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково.
При цьому, суд установив, що між позивачем 29 листопада 2021 р. як адвокатом і ОСОБА_3 укладено Договір № 11/29 про надання правової допомоги адвокатом від 29.11.2021 р. і Додаткову угоду № 1 до Договору № 11/29 про надання правової допомоги адвокатом від 29.11.2021 р. по захисту прав та інтересів ОСОБА_3 у цивільній справі про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та утримання дружини у зв`язку з проживанням дитини до досягнення дитиною трьох років, що підтверджується виданим ордером серія АО № 1049650 від 30 грудня 2021 р. і свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Зі змісту вказаної позовної заяви вбачається, що мобільний номер телефону відповідача ОСОБА_2 НОМЕР_1 повністю співпадає з номером мобільного телефону, з якого надходили образливі sms, із погрозами та з використанням ненормативної лексики, адресовані позивачу.
Указане, на переконання суду, є доказом того, що саме відповідач по справі був відправником повідомлень, що надходили ОСОБА_1 із указаного мобільного номеру телефону НОМЕР_1 .
На належний позивачу мобільний номер телефону 11.01.2022 р. і 12.01.2022 р. надходили sms-повідомлення, що містили образи відносно нього, а також погрози з використанням ненормативної лексики. Повідомлення містять грубі, непристойні, образливі слова та нецензурну лексику (які з етичних міркувань не підлягають відтворенню), про що позивач надає скріншот указаних повідомлень. Так, факт надсилання такого змісту повідомлень підтверджується наданими позивачем скріншотів з належного йому мобільного телефону та дослідженим в судовому засіданні «сд» диском з копією електронного доказу.
При цьому, з указаних доказів встановлено також, що мобільний номер телефону абонента, з якого такі надходили, а саме: НОМЕР_1 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » SMS позивач отримував у програмі «Viber».
На переконання суду, ОСОБА_1 належними та допустимими доказами доведено, що саме відповідачем вчинено дії по відношенню до позивача, а саме: погрози, образи, нецензурні висловлювання, психологічний тиск. Указаним він принизив гідність і честь особи позивача, що безперечно призвело до заподіяння йому моральної шкоди, оскільки відповідач у грубій формі, а також у зневажливій та лайливій формі висловлювався відносно позивача, чим, у свою чергу, спричинив ОСОБА_1 моральні (переживання, хвилювання) та фізичні страждання (головний біль, стан тривоги, дратівливості), порушення нормальних, людських життєвих зв`язків із сім`єю та оточуючими людьми.
Суд визнає доведеним, що позивач відчував емоційний стрес і це спричинило йому додаткові моральні страждання та хвилювання та саме протиправні дії відповідача змусили використати своє право на захист своїх інтересів шляхом звернення до суду.
Разом із тим, мотиви, з яких виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди в заявленому ним розмірі (170 000 грн.), зокрема щодо того, що така сума є виправданою, та на його думку забезпечить утримання від протиправних дій в майбутньому ОСОБА_2 відносно адвокатів чи інших громадян, є необґрунтованими. Стягнення моральної шкоди не має на меті покарання особи, та не носить превентивний характер, а є відшкодування завданих моральних страждань за такі дії саме позивачу, а не невизначеному колу осіб.
Позивач просить відшкодувати 170000 грн. моральної шкоди, в тому числі у зв`язку із спричиненням йому як адвокату порушення честі та гідності, втрати ділової, професійної репутації, у т.ч. у правовідносинах із клієнтом ОСОБА_3 , якій надається правова допомога, приниження звання адвоката як професії-поклику, негативний вплив на адвокатуру України в цілому.
У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим.
Разом із тим, відповідно до змісту позовної заяви, переписка в соціальній мережі Вайбер відбувалась приватно, відомостей що позивач повідомляв зміст такої переписки третім особам у матеріалах справи відсутні. Твердження позивача про те, що зміст та наявність такої переписки між позивачем та відповідачем було відомо третій особі ОСОБА_3 або іншим особам не підтверджується жодними доказами. Таким чином, відповідачем не здійснено жодних дій по поширенню інформації щодо позивача.
Із приводу посилання ОСОБА_1 як на підставу звернення до суду із даним позовом на п.6, 9 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якими передбачено, що професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: життя, здоров`я, честь і гідність адвоката та членів його сім`ї, їх майно перебуває під охороною держави, а посягання на них тягнуть відповідальність, передбачену законом, суд зауважив таке.
Відповідно до п. п. 6, 9, ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачено,що життя, здоров`я, честь і гідність адвоката та членів його сім`ї, їх майно перебуває під охороною держави, а посягання на них тягнуть відповідальність, передбачену законом; забороняється втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом.
Поряд із цим, доказів звернення позивача із заявами до правоохоронних органів суду надано не було.
Статтею 16 Цивільного кодексу України закріплено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачене Цивільним кодексом України, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами, зокрема ч. 1 ст. 68 Конституції України, ст. 201, 297 ЦК України.
Підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути, в тому числі порушення особистих немайнових прав особи (ст.280 ЦК України).
Відповідно до ч.5 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Як свідчить тлумачення статті 23 ЦК України при визначені розміру компенсації моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Зокрема, під гідністю належить розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загально прийнятим уявленням про добро і зло.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі, що переглядається, суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, правильно керувався тим, що внаслідок нецензурних висловлювань відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у приниженні честі та гідності, позивача, як фізичної особи, і з урахуванням засад розумності та справедливості дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача моральної шкоди у розмірі 6000 грн., яку визначив із урахуванням усіх обставин справи.
Колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду про те, що факт наявності протиправної поведінки відповідача стосовно позивача встановлено, що не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами. 
У результаті неправомірних дій відповідача, які виразилися у нецензурних лайливих висловлюваннях в адресу позивача, останньому було спричинено моральні страждання.
При визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції врахував ступінь вини відповідача та його поведінку, а також вимоги розумності, виваженості та справедливості, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 6000 грн.
Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що моральну шкоду, заподіяну позивачу зі сторони відповідача, належить оцінити в розмірі 170000 грн., не заслуговують на увагу в зв`язку із недоведеністю таких.
Тобто, має прослідковуватися чіткий причинно-наслідковий зв`язок між нецензурними висловами відповідача та заподіянням позивачу моральної шкоди в розмірі 170 000 грн., а такого матеріалами справи не встановлено.
Особа, звертаючись до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, вправі заявляти її в такому розмірі як вважає потрібним на основі своїх оцінок, однак такий розмір треба довести, а суд у свою чергу на підставі оцінки всіх обставин справи та доказів, наявних у ній, має надати свою правову оцінку заявленій моральній шкоді. У спірних правовідносинах суд здійснив правильну оцінку обставин справи та наявних у ній доказів і визначив справедливий та достатній розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню із відповідача на користь позивача.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, суб`єктивного розуміння норм матеріального та процесуального права та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Із урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
       Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.                                                                                 2.Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 листопада 2022 року залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
4. Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 р.
Судді: