Справа №591/8225/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.	
Номер провадження 33/816/925/23 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  124 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 грудня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Авраменко Д. А., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/8225/23 за апеляційною скаргою представника потерпілого ЛИСЕНКО Г. О. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2023, якою провадження в справі за ст. 124 КУпАП відносно 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 

закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 ,
представника потерпілого – адвоката Лисенко Г. О., 

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_3 – адвокат ЛИСЕНКО Г. О. просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним за ст. 124 КУпАП, оскільки зіткнення автомобілів відбулося саме з його вини.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2023 провадження в справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 046464 від 14.09.2023 ОСОБА_2 14.09.2023 о 15 год. 00 хв. у м. Сумах на перехресті вул. І. Сірка та просп. М. Лушпи, керуючи т/з ЗАЗ TF 698 К д. н. з. НОМЕР_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, при повороті праворуч не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з т/з DAF д. н. з. НОМЕР_2 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б, 13.1 ПДР.
Розглянувши протокол, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що матеріали не містять доказів того, що ДТП виникло саме внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 2.3б, 13.1 ПДР за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.
Вислухавши доводи представника потерпілого Лисенко Г. О., яка підтримала апеляційну скаргу, доводи ОСОБА_2 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Здійснивши розгляд протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 046464 від 14.09.2023, суддя суду першої інстанції дійшла висновку про відсутність доказів того, що ДТП виникло саме внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 2.3б, 13.1 ПДР за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовано та ґрунтується на досліджених і перевірених в судовому засіданні доказах.
Зокрема, ОСОБА_2 пояснив, що він рухався у крайній лівій смузі та розпочинав виконувати маневр повороту праворуч. У цей час з лівого боку головною дорогою рухався інший автомобіль. Він пригальмував щоб надати йому дорогу і в цей момент відчув удар та поштовх в його автомобіль ззаду з лівого боку, після чого його автомобіль ще протягнуло вперед. 
Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він рухався у крайній лівій полосі для здійснення повороту. Впевнившись, що на головній дорозі немає автомобілів, він почав маневр повороту. Після початку руху почув удар з правого боку.
Схемою місця ДТП, яка сталася 14.09.2023 на перехресті пр-ту М. Лушпи та вул. І. Сірка в м. Суми, та фотознімками зафіксовано дорожню обстановку після зіткнення т/з, відповідні заміри (розташування т/з, ширина проїзної частини тощо), пошкодження, отримані унаслідок ДТП.
З відеозапису з камери спостереження на АЗС убачається як першим до перехрестя під`їхав т/з під керуванням ОСОБА_2 та зупинився, пропускаючи інший т/з, який рухався головною дорогою просп. М. Лушпи, після чого під`їхав т/з DAF, який зупинився поруч з лівої сторони від т/з ЗАЗ TF 698 К, а коли розпочав рух, то зачепив т/з ЗАЗ і протягнув його вперед.
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП). 
Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала т/з у момент ДТП. При цьому правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правопорушенням із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) наслідки, передбачені в ст. 124 КУпАП, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.
Таким чином, об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.
Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.
Допущені особою, яка керує т/з, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 124 КУпАП; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.
Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.
Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.
У цій справі, за версією уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 , при повороті праворуч не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим допустив порушення п. 2.3б, 13.1  ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали. При цьому, положеннями п. 2.3б, 13.1 ПДР визначено, що: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом т/з і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану т/з повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Аналіз наведених вище доказів дозволяє зробити висновок про відсутність діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що вказують фактичні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_2 під`їхав до перехрестя, зупинився та, надаючи дорогу іншим т/з, мав намір здійснити поворот праворуч. Одразу ж за ним рухався т/з DAF, який також зупинився перед перехрестям, після чого почав рух та відбулося зіткнення з т/з ЗАЗ, який ще декілька метрів був протягнутий т/з DAF.
Фактично зіткнення відбулося в той момент, коли т/з під керуванням ОСОБА_2 знаходився в нерухомому стані, тобто ОСОБА_2 ніяк не міг впливати на дотримання безпечного інтервалу відносно т/з, який спочатку рухався позаду, а потім майже вирівнявся з ним паралельно, у зв`язку з чим обов`язок дотримання п. 13.1 ПДР у тій конкретній дорожній обстановці та час покладався на іншого водія, що підтверджується тим, що зіткнення відбулося саме після початку руху т/з DAF.
Не виконання п. 2.3б, 13.1 ПДР не може бути поставлено за провину ОСОБА_2 , оскільки ці пункти ПДР, хоч і є обов`язковими, однак водій керується також і загальними положеннями ПДР, зокрема п. 1.4, тобто ОСОБА_2 мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху також будуть виконувати ПДР, тому він не був зобов`язаний виходити з можливості порушення ПДР іншим водієм. 
Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_2 не встановлено порушень п. 2.3б, 13.1 ПДР, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки не доведено, що зіткнення т/з відбулося саме через не дотримання ним безпечного інтервалу, враховуючи при цьому дії іншого водія, на які ОСОБА_2 вплинути об`єктивно не міг, що вказує на відсутність причинного зв`язку між діями та наслідками, що настали, внаслідок чого відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 перед тим, як здійснити поворот праворуч, не зайняв крайнє право положення і саме це призвело до ДТП, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки згідно п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, зокрема, коли рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
З матеріалів справи вбачається, що виїзд з перехрестя пр-ту М. Лушпи та вул. І. Сірка в м. Суми можливий тільки направо і саме в такому напрямку ОСОБА_2 збирався продовжити свій рух, але в будь-якому випадку, зіткнення відбулося не під час руху т/з ЗАЗ і не у зв`язку з недотриманням безпечного бокового інтервалу по відношенню до іншого т/з.
Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, у зв`язку з чим постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, –

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ЛИСЕНКО Г. О. на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов