ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                         Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О.
01 грудня 2023 р. 	Справа № 520/3022/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
11.02.2023 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Коломойцев М.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі – ГУ НП в Харківській області), щодо відмови у оформленні та направленні подання про призначення позивач пенсії та всіх необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській позивачу йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» (далі – Закон № 2262-XII), із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах;
- зобов`язати ГУ НП в Харківській області оформити та направити до ГУ ПФУ в Харківській області подання про призначення пенсії позивачу ОСОБА_1 та всі необхідні документи для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-XII, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що на час звільнення у 2106 році вислуга його років складала: у календарному обчисленні 21 рік 03 місяці і 06 днів, у пільговому – 30 років 02 місяці та 29 років.
За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а, для набуття права на призначення пенсії за вислугу років враховується як календарна вислуга років, так і вислуга років у пільговому обчисленні. 
Відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. 
Таким чином, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону № 2262-XII
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії та оформлення і подання необхідних документів до ГУ ПФУ в Харківській області, однак 09.02.2023 року отримав необґрунтовану відмову.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві ГУ НП в Харківській області посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 та від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17 зазначив, що обов`язковою передумовою для призначення поліцейському пенсії за вислугу років, є визначення кількості календарних років служби у календарному обчисленні в наказі про звільнення. В наказі про звільнення від 12.01.2016 року № 5 о/с визначено, що вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 21 рік 03 місяці 06 днів. У встановленому порядку наказ про звільнення від 12.01.2016 року № 5 о/с, який є актом індивідуальної дії, позивачем оскаржено не було.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)) задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 ..
Так, судовим рішенням визнано протиправними дії ГУ НП в Харківській області, щодо відмови у оформленні та направленні подання про призначення пенсії та всіх необхідних документів до ГУ ПФУ в Харківській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до  ст. 12 Закону № 2262-XII, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.
Зобов`язано ГУ НП в Харківській області оформити та направити до ГУ ПФУ в Харківській області подання про призначення пенсії та всі необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до  ст. 12 Закону № 2262-XII, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію  Закону №2262-ХІІ  і положенням цього  Закону  не суперечить.
Крім того суд зазначив, що передбачені  статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ  пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за  Законом № 2262-ХІІ.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУНП в Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
          За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що наказом ГУ НП в Харківській області від 12.01.2016 року № 5 о/с згідно з Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»  (далі – Закон № 580-VIII) звільнено у запас Збройних сил за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням): старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського батальйону поліції особливого призначення (м. Харків) ГУ НП в Харківській області, з 12.01.2016 року.
Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 21 років 03 місяці 06 днів, у пільговому обчисленні - 30 років 02 місяці 29 днів.
У відповідь на звернення представника позивача – адвоката Коломойцева М.М. щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідач ГУ НП в Харківській області листом від 09.02.2023 року № 4аз/119-29-2/01-2023 повідомило заявника про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до положень ст. 12 Закону № 2262-XII, оскільки вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні на день звільнення складає 21 рік 03 місяці 06 днів.  
Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.
З метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, у постанові у від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 та визначився про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням на пільгових умовах часу проходження служби, .
Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку обчислення вислуги років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393.
Пунктом «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Так, згідно із п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою щодо підготовки документів для призначення йому пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Отже, положеннями ст. 12 Закону N 2262-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.
Факт наявності у позивача ОСОБА_1 вислуги років, яка може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, визначений у наказі ГУ НП в Харківській області від 12.01.2916 року № 5 о/с про звільнення позивача, - вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні – 21 рік 03 місяці 06 днів, у пільговому обчисленні – 30 років 02 місяці 29 днів.
За приписами частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наказом МВС України від 17.09.2018 року № 760, що зареєстрований Мінюстом України 10.10.2018 року за № 1152/32604, затверджена Інструкція про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України), та Національній гвардії України роботи з, зокрема, оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Інструкція № 760).
Розділом Ш цієї Інструкції визначено, що уповноважені структурні підрозділи:
1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.
Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії;
2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії;
3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів;
4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу).
Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється;
5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи;
6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення (пункт 1 розділу Ш).
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, яка зареєстрована Мінюстом України 15.02.2007 року за № 135/13402, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Порядок № 3-1).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 3, - заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх з справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Пунктом «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Так, згідно із п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою щодо підготовки документів для призначення йому пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Отже, положеннями ст. 12 Закону N 2262-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.
Відмовляючи у оформленні та направленні до пенсійного органу подання про призначення пенсії та всіх необхідних документів для призначення пенсії позивачу за вислугу років відповідач виходив із того, що на день звільнення зі служби календарна вислуга років позивача за час роботи його в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України становила 21 рік 03 місяці 06 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років з огляду на те, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.
Разом з цим колегія суддів вважає такі твердження помилковими, оскільки ст. 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 171 Закону № 2262-ХІІ встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 07.1992 року № 393 (далі – порядок № 393).
Колегія суддів наголошує на тому, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, порядком № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-ХІІ у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, порядком № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18.
У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до порядку №393».
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно необхідності застосування до спірних правовідносин висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 14.11.2023 року у справі № 600/3836/22-а, оскільки означені висновки ґрунтуються на іншому правовому регулюванні, - спір у цій справі виник щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 в редакції змін, що були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 119. 
В свою чергу, спір між сторонами у справі, що розглядається, виник до дати внесення Урядом змін до постанови № 393.
Так. судом встановлено, що на момент звільнення позивача зі служби (тобто на 12.01.2016 року) його вислуга років в календарному обчисленні становила 21 рік 03 місяці 06 днів. Матеріалами справи також підтверджується, що вислуга років позивача в пільговому обчисленні становить 30 років 02 місяці 29 днів.
Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а та у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18, колегія суддів зазначає, що наявної у ОСОБА_1 вислуги років достатньо для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.
З огляду на наведене, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача направити необхідні документи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.
Правову позицію аналогічного змісту викладено у постанові Верховного Суду від 19.09.2023 року у справі № 200/9352/20-а.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Питання щодо дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду скаржник не порушує. Серед обов`язкових підстав для скасування судового рішення, встановлених ч. 3 ст. 317 КАС України, означена підстава відсутня.
Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
          При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова