ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року	Львів	Справа № 140/4285/22 пров. № А/857/11855/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                              Довгополова О.М.,
суддів:                                                  Гудима Л.Я., Качмара В.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року у справі № 140/4285/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
суддя (судді) в суді першої інстанції Валюх В.М.,
справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,
місце ухвалення рішення м. Луцьк,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі – ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України ( далі – АДПС ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області ( далі – ГУДПС ), в якому просить – визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у підготовці та направленні необхідних документів до ГУПФУ для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №  2262-XII ( далі – Закон №  2262-XII). – зобов`язати відповідача підготувати та направити необхідні документи до ГУПФУ для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12, статті 17-1 Закону № 2262-XII, та підпунктів «а» та «в» пункту 3 Постанови  Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам», які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб від 17 липня 1992 р. № 393 ( далі – Постанова №393 ) із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії позивачу у пільговому обчисленні.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року позов задоволено.
Рішення мотивоване тим, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії (станом на день звільнення 01.08.2019 вислуга років в календарному обчисленні становить 18 років 04 місяці 10 днів). Проте, у позивача наявний відповідний пільговий стаж, що не заперечується відповідачем, та оскільки на день звільнення позивач мав вислугу більше 24 років, тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у відповідача не було правових підстав для оформлення та надсилання до ГУПФУ необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років, так як позивач не набув право на пенсійне забезпечення згідно із Законом № 2262-ХІІ. Оскільки відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ необхідно мати 24 календарних роки і більше, а його вислуга в календарному обчисленні становить лише 18 календарних років 04 місяці 10 днів, що є недостатньою для призначення пенсії.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.
У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 01.08.2019 №  408-ос «Про особовий склад» старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії - інструктора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б), звільненого з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 08.07.2019 №353-ос за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №  2232-ХІІ (далі - Закон №  2232-ХІІ), виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення. Вислуга років станом на 01.08.2019 становить: календарна військова - 18 років 04 місяці 10 днів, пільгова військова - 08 років 05 місяців 24 дні, всього - 26 років 10 місяців 04 дні.
20.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про підготовку та направлення до ГУПФУ документів для призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом №2262-ХІІ.
Листом від 20.05.2022 №  11/М-1000-4844 відповідач у відповідь на вказану заяву, повідомив позивача про відсутність підстав для прийняття заяви про призначення пенсії за вислугу років та надання доручення НОМЕР_2 прикордонному загону про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, встановлених статтею 12 Закону №  2262-ХІІ, та їх надсилання до відповідного органу ПФУ з огляду на те, що станом на 01.08.2019 вислуга років позивача на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 18 років 04 місяці 10 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом «а» статті 12 Закону №  2262-ХІІ.
Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 14 Закону України від 03.04.2003 №661-IV "Про Державну прикордонну службу України" до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Частиною другою статті 25 цього Закону визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ).
Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII (далі по тексту - Закон №2262).
Редакція пункту "а" зазначеної статті змінювалась, міняючи при цьому умови і підстави виникнення права на пенсію за вислугу років, зокрема, умову призначення пенсії - період звільнення та наявність на день звільнення зі служби вислуги років.
Так, норма пункту "а" статті 12 Закону №2262, в редакції з 01.10.2011, передбачала наступне: "пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони звільнені зі служби …з 01 жовтня 2019 по 30 вересня 2020 року, і на день звільнення зі служби мають вислугу 24 роки 6 місяців і більше .
Отже, вказаними пункту "а" статті 12 Закону N 2262-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.
Відмовляючи позивачу у підготовці документів для призначення пенсії за пунктом "а" статті 12 Закону N 2262-XII, відповідач виходив із того, що на день звільнення зі служби календарна вислуга років позивача за час роботи його в Державній прикордонній службі України становила 18 років 04 місяці 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років з огляду на те, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.
Разом з тим, такі висновки є помилковими, оскільки відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей був затверджений постановою КМУ від 17.07.1992 року №393 (далі Постанова №393), пунктом 1 якої установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі.
Згідно до абзацу десятого 10 підпункту "в" пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах ДПС за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.
Кабінет Міністрів України постановою від 16.10.2014 №533 затверджено Положення про Державну прикордонну службу України, згідно із пунктом 1 якого Державна прикордонна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, пункту 3 Постанови №393 та з метою вдосконалення соціального забезпечення окремої категорії військовослужбовців Державної прикордонної служби України Міністерство внутрішніх справ України наказом від 20.02.2017 року №139 було затверджено Перелік посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах (далі - Перелік посад).
Як вбачається з матеріалів справи, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 01.08.2019 №  408-ос «Про особовий склад» старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії - інструктора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б), звільненого з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 08.07.2019 №353-ос за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №  2232-ХІІ (далі - Закон №  2232-ХІІ), виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення. Вислуга років станом на 01.08.2019 становить: календарна військова - 18 років 04 місяці 10 днів, пільгова військова - 08 років 05 місяців 24 дні, всього - 26 років 10 місяців 04 дні.
Тобто позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний стаж з урахуванням пільгового, відповідно до приписів пункту 3 Постанови №393.
Колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, особам, які проходили службу в підрозділах Державної прикордонної служби. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою КМУ №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Отже, особам, які проходили військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією ДПСУ, вислуга років, що дає право для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону № 2262-XII, обчислюється на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 3 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а, від 21 жовтня 2021 року у справі №620/940/19.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ, оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить більше 24 календарних років 6 місяців і більше, а саме 26 років 10 місяців 04 дні ( 18 років 04 місяці 10 днів + 08 років 05 місяців 24 дні), а відповідно й про наявність підстав для визнання протиправною відмови відповідача щодо оформлення та направлення документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугою років до Пенсійного органу, та задоволення позову повністю.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року у справі № 140/4285/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар