ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» жовтня 2023 року

м. Харків 

справа № 638/15236/19

провадження № 22з/818/124/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -                 Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.
за участі секретаря - Волобуєва О. О.,
учасники справи: 
позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки - Шрамко І. С. ,
відповідач - ОСОБА_3 , представник відповідача - Бєлокриницький А. О. 
розглянув у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2023 року в складі судді Цвіри Д.М.
в с т а н о в и в:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення сплачених грошових коштів та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 882 388,86 грн в якості частини грошових коштів, сплачених ОСОБА_1 на погашення заборгованості за договорами кредиту в Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» за № 014/1800/82/88833 від 03 липня 2007 року та № 014/1800/82/91003 від 17 серпня 2007 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 376 кв м в порядку поділу спільного майна подружжя.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати повністю та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2023 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення сплачених грошових коштів та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 873 912,42 грн в якості частини грошових коштів, сплачених ОСОБА_1 на погашення заборгованості за договорами кредиту в Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» за № 014/1800/82/88833 від 03 липня 2007 року та № 014/1800/82/91003 від 17 серпня 2007 року; визнано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя; в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 376 кв м за кожним; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23 781,98 грн судового збору.

17 вересня 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подала заяву про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що в апеляційній скарзі було заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача та наведено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та до закінчення судових дебатів її представником здійснено відповідну заяву про надання доказів щодо розміру фактично понесених витрат на правничу допомогу.
Просила ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_3 на її користь 30 000,00 грн в якості компенсації витрат на правову допомогу.

18 вересня 2023 року ОСОБА_3 через свого представника засобами поштового зв`язку надіслав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що його представником 12 вересня 2023 року у судовому засіданні до закінчення судових дебатів було зроблено відповідну заяву про надання доказів на підтвердження розміру витрат, які він сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 

Зазначив, що професійна правнича допомога у даній справі надавалася йому Адвокатським об`єднанням «АРХОНТ» на підставі договору про надання правничої допомоги № 01/0605/2019 від 06 травня 2019 року. За умовами додаткової угоди від 14 вересня 2023 року гонорар Адвокатського об`єднання за ведення справи встановлюється у фіксованому розмірі та становить 30 000,00 грн.
Просив долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують угоду ОСОБА_3 й Адвокатського об`єднання «АРХОНТ» про надання професійної правничої допомоги під час ведення справи у Харківському апеляційному суді, а також понесені витрати; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 30 000,00 грн, які складаються з витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу.

23 жовтня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника відповідача надійшли заперечення на заяву позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій він акцентував увагу на тому, що позивачка не надала належних та достовірних доказів на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, що є підставою для відмови в задоволенні заяви або зменшення розміру до 500,00 грн.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, а заяву ОСОБА_3 - залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог  статті 137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8  статті 141 ЦПК України  визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 в ході розгляду справи представляла адвокатка Шрамко І.С. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1123198 від 23 березня 2023 року та на підставі договору № 359/22 про надання правової допомоги від 25 грудня 2022 року, який надано разом з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Пунктом 4 цього договору передбачено, що гонорар встановлюється як погодинна оплата за тарифами АО залежно від витраченого часу (у годинах). Ці умови зазначаються в Додатку 1, який є невід`ємною частиною цього договору. Остаточний розрахунок за цим договором або його окремим етапом (доплата, повернення залишку авансу) здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом відповідного акту.

Відповідно до пункту 1 додатку № 1 до договору № 359/22 від 25 грудня 2022 року гонорар встановлюється як погодинна оплата за тарифами АО залежно від витраченого часу (у годинах), але не менше 25 000,00 грн і не більше 40 000,00 грн. В зазначених межах гонорар за одну годину роботи (надання послуг) дорівнює 50% від місячного розміру мінімальної заробітної плати, що станом на дату складання цього додатку становить 3 350,00 грн.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14 вересня 2023 року за договором № 359/22 від 25 грудня 2022 року про надання професійної правничої допомоги адвоката виконавець надав, а клієнт прийняв наступні послуги: підготовка апеляційної скарги, пояснень, інших процесуальних документів, представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (аналіз оскаржуваного судового рішення; аналіз судової практики з аналогічних справ, аналіз поточної практики Верховного Суду з висновками щодо судової перспективи справи і використанням релевантної практики під час підготовки апеляційної скарги; підготовка та подача апеляційної скарги, оцінка доказів, наданих відповідачем в суді апеляційної інстанції; усні і письмові консультації; складання процесуальних документів; участь в судових засіданнях у режимі відеоконференції; контроль руху справи в суді, ознайомлення з матеріалами справи, документальне оформлення наданих послуг) вартістю 30 000,00 грн.

Інтереси ОСОБА_3 в ході розгляду справи представляв адвокат Бєлокриницький А.О. на підставі ордерів на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1042552 від 11 травня 2021 року, серії ХВ № 1492272 від 07 грудня 2020 року, серії АХ № 1052256 від 15 червня 2021 року та на підставі договору № 01/0605/2019 про надання правової допомоги від 06 травня 2019 року, який надано разом з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пункту 5.3 цього договору розмір гонорару за ведення справи та/або виконання доручення може узгоджуватись в усній або письмовій формі, засобами електронної пошти, а також може узгоджуватись шляхом укладення сторонами додаткових угод, які є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно пункту 2 додаткової угоди № б-н від 10 травня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 01/0605/2019 від 06 травня 2019 року, гонорар за ведення справи № 638/15236/19, що знаходиться на розгляді Харківського апеляційного суду, встановлюється у фіксованому розмірі, який не залежить від результату розгляду у Харківському апеляційному суді апеляційної скарги ОСОБА_1 та становить 30 000,00 грн.

Згідно рахунку-фактури від 14 вересня 2023 року за представництво інтересів, надання професійної правничої допомоги, підготовку всіх необхідних процесуальних документів та участь у судових засіданнях у Харківському апеляційному суді в інтересах ОСОБА_3 у судовій справі № 638/15236/19 з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2023 року сума без ПДВ склала 30 000,00 грн.

Зі звіту № 09/2023 від 14 вересня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 01/0605/2019 від 06 травня 2019 року вбачається, що клієнт прийняв таку професійну правничу допомогу: 19 травня 2023 року складання та надсилання (електронною поштою) до Харківського апеляційного суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи; 23 травня 2023 року виїзд адвоката до приміщення Харківського апеляційного суду для ознайомлення з матеріалами справи; вивчення й аналіз матеріалів справи; 27 травня 2023 року аналіз чинного законодавства України та опрацювання судової практики для подальшого складання в інтересах ОСОБА_3 відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; 28-29 травня 2023 року складання відзиву ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; 29 травня 2023 року належне оформлення поштового відправлення та надсилання (засобами поштового зв`язку у відділенні АТ «Укрпошта») до Харківського апеляційного суду та на адресу ОСОБА_1 відзиву ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; 11 липня 2023 року складання та надсилання (електронною поштою) до Харківського апеляційного суду клопотання про відкладення судового засідання; 12 вересня 2023 року виїзд адвоката до приміщення Харківського апеляційного суду для участі та безпосередня його участь в судовому засіданні у справі з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ; 14 вересня 2023 року складання в інтересах ОСОБА_3 заяви про відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу: про вирішення питання про відшкодування судових витрат, понесених ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Також сторони дійшли згоди, що сума коштів, належних до сплати Адвокатському об`єднанню за представництво інтересів, надання професійної правничої допомоги, вивчення та підготовку всіх необхідних процесуальних та інших документів, участь у судових засіданнях визначається у вигляді фіксованої суми відповідно до умов додаткової угоди № б-н від 10 травня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 01/0605/2019 від 06 травня 2019 року та загалом становить 30 000,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2023 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення сплачених грошових коштів та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 873 912,42 грн в якості частини грошових коштів, сплачених ОСОБА_1 на погашення заборгованості за договорами кредиту в Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» за № 014/1800/82/88833 від 03 липня 2007 року та № 014/1800/82/91003 від 17 серпня 2007 року; визнано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя; в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 376 кв м за кожним; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23 781,98 грн судового збору.

17 вересня та 18 вересня 2023 року, тобто в межах передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до суду апеляційної інстанції подали заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Матеріали справи дійсно містять апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та додаткові пояснення у справі, які підписані адвокаткою Шрамко І.С.

Також адвокатка Шрамко І.С. подавала заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за межами приміщення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у суді апеляційної інстанції було проведено два судових засідання: 11 липня 2023 року та 12 вересня 2023 року.. Адвокатка Шрамко І.С. брала участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції загалом протягом 51 хвилину, що підтверджується протоколами судових засідань (а.с.22-28,46-51 том 2).

При цьому слід звернути увагу на позицію Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22, згідно якої при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додатково джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20. 

Як вбачається з матеріалів справи та змісту судового рішення, правова позиція ОСОБА_1 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями, а адвокатка Шрамко І.С. надавала правову допомогу ОСОБА_1 в усіх цих інстанціях, тому, відповідно, була обізнана у справі з усіма деталями, що з неї випливають. 

Тому, враховуючи наведене, а також те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 фактично задоволено, з урахуванням обсягу та складності наданих позивачці послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000,00 грн. 

Що стосується заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Статтею 141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами.

Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому колегія суддів враховує те, що зміст позовної вимоги - це вимога позивача, якою є предмет позову. А предмет позову, як один з його елементів, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити відповідне рішення.
Матеріали справи свідчать, що предметом позовних вимог  ОСОБА_1 є стягнення сплачених грошових коштів та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя. І ці вимоги фактично повністю задоволено.

Тобто, процесуальний термін «пропорційно задоволених вимог» передбачає, що якась частина вимоги позивача не задоволена і вона ухвалена на користь відповідача.

В свою чергу, зі змісту постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що розмір погашеної заборгованості  ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/1800/82/91003 від 17 серпня 2007 року становить 107 979,15 грн, а не 124 932,02 грн, як вказано позивачкою. Саме у зв`язку з цим позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Таким чином, відмову в цій частині стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором не можливо трактувати як рішення на користь відповідача.

З огляду на повне відновлення порушених прав  ОСОБА_1 , підстав для стягнення з неї на користь відповідача понесених останнім судових витрат на правничу допомогу немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити  ОСОБА_3 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу, надану в суді апеляційної інстанції - задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_1 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Заяву ОСОБА_3  про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу, надану в суді апеляційної інстанції - залишити без задоволення.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                                 Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина 

Повний текст додаткової постанови складено 02 листопада 2023 року.