ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/1768/23	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Ярош А.І.,
Суддів: Г.І. Діброви, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА": Ізвєков В.В.
від Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі 
апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича
на рішення Господарського суду Одеської області від 30.08.2023 року, суддя в І інстанції Невінгловська Ю.М., повний текст якого складено 11.09.2023 в м. Одесі
у справі: №916/1768/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА"
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича
про стягнення 744 368,16 грн та витребування майна

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” звернулося до Господарського суду Одеської області   з позовною заявою, в якій просило суд:
1) стягнути з фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” заборгованість за Договорами лізингу №00016078 від 26.04.2018 та №00016524 від 19.07.2018, яка станом на 21.04.2023 становить 744 368,16 грн та складається з: 
-369 331,12 грн     неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення  Об`єкта лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018 за період з 08.07.2021 по 21.04.2023;
-375037,04 грн неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення  Об`єкта лізингу за Договором № 00016524 від 19.07.2023 за період з 09.07.2021 по 21.04.2023;
2) витребувати     у     фізичній     особі-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича транспортні засоби та передати їх власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА”, зокрема:
-VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018;
-VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016524 від 19.07.2018.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення об`єктів лізингу після припинення дії договорів   про фінансовий лізинг №00016078   від   26.04.2018   та №00016524   від   19.07.2018.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.08.2023 у справі  №916/1768/23 позов задоволено; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на користь Товариства з обмеженою  відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА”: неустойку за невиконання обов`язку щодо повернення Об`єкта лізингу  за  Договором  №00016078  від  26.04.2018  за  період  з  08.07.2021  по 21.04.2023 у розмірі 369 331,12 грн; неустойку за невиконання обов`язку щодо повернення Об`єкта лізингу за  Договором  №00016524  від  19.07.2018  за  період  з  09.07.2021 по 21.04.2023 у розмірі 375     037,04 грн;11 165,52 грн витрат по сплаті судового збору та 23500 грн витрат на професійну правничу допомогу; витребовано у  Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича транспортні засоби та зобов`язано передати їх власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА”, зокрема: VW Polo sedan Life 1.6 MPI, що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018 та VW Polo sedan Life 1.6 MPI, що є Об`єктом лізингу за Договором №00016524 від 19.07.2018.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що обставини, встановлені постановами Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 по справі № 916/2075/21 та від 09.12.2021 у справі № 916/2084/21, стосовно того, що договори № 00016078 від 26.04.2018 № 00016524 від 19.07.2023 припинили свою дію на десятий робочий день з дати направлення відповідних вимог від 20.07.2020р., тобто 10.08.2020р. та 06.08.2020р. відповідно, є преюдиціальними для даної справи відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.
Суд зазначив, що оскільки відповідач об`єкти лізингу у встановлений позивачем строк не повернув, тому позивач на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України з урахуванням ч. 2 ст. 806 ЦК України має право на стягнення із відповідача неустойки у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який відповідно до п. 6.18 Загальних умов визначений сторонами платою за користування Об`єктом лізингу, за увесь час прострочення.
Суд першої інстанції вказав, що вимоги позивача щодо повернення Об`єктів лізингу були проігноровані відповідачем і станом на момент подання позову відповідач без будь-яких правових підстав користується належними позивачу транспортними засобами. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що користування майном після припинення договорів є таким, що здійснюється неправомірно, отже, відповідач є таким, що прострочив повернення об`єктів лізингу. Станом на час розгляду справи в суді матеріали справи не містять доказів повернення об`єктів лізингу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині витребування у відповідача транспортних засобів:  VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018, та VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016524 від 19.07.2018, а також передання транспортних засобів представнику ТОВ "Порше Лізинг Україна".
Беручи до уваги те, що спір про стягнення неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення  Об`єктів лізингу за Договорами № 00016078 від 26.04.2018 та № 00016524 від 19.07.2023 та витребування у фізичній особі-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича транспортних засобів виник саме при виконанні правочинів у господарській діяльності, а також з огляду на наявність в матеріалах справи доказів існування господарських договірних правовідносин між сторонами у даній справі, суд вважає, що розгляд даного спору повинен здійснюватися саме за правилами Господарського процесуального кодексу України та підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
02.10.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича, в якій останній просить рішення Господарського суду Одеської області від 30.08.2023 у справі №916/1768/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає таке: 
-суд першої інстанції не врахував доказів того, що ФОП Чернявський Г.Ю. фактично не здійснює господарську діяльність, що свідчить про те, що він не використовує лізингові автомобілі; 
-оскільки договори лізингу припинили свою дію, то і визначений ними порядок повернення об?єктів лізингу, зазначений у них, також втратив чинність; 
-відповідач як лізингоодержувач жодним чином не ухилявся від повернення об?єктів лізингу, не перешкоджав цьому, не переховував автомобілі; 
-у відповідача відсутня вина для застосування щодо нього стягнення у вигляді неустойки; 
-спір не підлягав розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки Відповідач фактично не здійснює господарську діяльність.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Зокрема, позивач вказує таке: 
-твердження Апелянта про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наданих ним доказів фактичного припинення ведення господарської діяльності не заслуговують на увагу, адже ці обставини не впливають на чинність зобов?язань Відповідача перед Позивачем;
-сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку. Отже, закінчення строку договору лізингу не призвело до припинення зобов?язання Лізингоодержувача повернути у визначений спосіб та місці лізингові автомобілі;
-маючи своїм обов?язком повернути автомобілі, які є Об?єктом лізингу, до 01.09.2020 за адресою місцезнаходження Позивача, Відповідач  його не виконав та не вчинив жодних дій для належного виконання цього свого обов?язку. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу такого виконання (передачі автомобілів у м. Києві за адресою місцезнаходження лізингодавця);
-факт передачі автомобілів Відповідачу та їх неправомірне використання встановлено постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №916/2075/21 та від 09.12.2021 у справі №916/2084/21;
-цей спір виник у зв?язку з виконанням правочинів у господарській діяльності, які укладені між суб?єктами господарювання, тому такий спір підлягає розгляду саме у порядку господарського судочинства.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу №916/1768/23 до розгляду на 05.12.2023 об 11:30.
05.12.2023 до суду апеляційної інстанції від представника Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича – адвоката Сільницького Ігоря Володимировича надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, мотивоване необхідністю прийняття участі представника відповідача у судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/3040/22, що призначене на 05.12.2023 об 11:45.
В судовому засіданні 05.12.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін. 
Порадившись на місці, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення поданого представником Чернявського Георгія Юрійовича клопотання про відкладення розгляду даної справи з огляду на наступне.
За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України, яка встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні. 
Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявником не надано жодних доказів щодо неможливості прийняття участі у судовому засіданні іншого представника відповідача, оскільки закон не забороняє мати декількох представників, правова позиції позивача викладена безпосередньо в апеляційній скарзі.
При цьому вищенаведене клопотання про відкладення розгляду справи не містить жодного обґрунтування неможливості проведення судового засідання за відсутності належним чином повідомленого заявника.
Також Суд у вирішенні клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги зі справи врахував необхідність розумних строків розгляду справи та дотримання балансу інтересів учасників справи.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).
Відсутність представника Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича – адвоката Сільницького Ігоря Володимировича в цьому випадку не перешкоджає розгляду апеляційної скарги та не повинна заважати здійсненню правосуддя, оскільки участь представників в судовому засіданні не була визнана обов`язковою.
Близька за змістом правова позиції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 у справі № 910/11818/18.
Відтак, колегія суддів в цьому випадку не визнає поважними причини неявки у судове засідання 05.12.2023 у цій справі уповноваженого представника Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича – адвоката Сільницького Ігоря Володимировича.
З урахуванням викладеного, оскільки судом апеляційної інстанції було створено всі необхідні умови для розгляду апеляційної скарги, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду заяви, явка сторін до суду ухвалою не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також те, що правова позиція викладена останнім в апеляційній скарзі, беручи до уваги строк розгляду даної справи, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду даної справи та вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу в судовому засіданні 05.12.2023 за відсутності уповноваженого представника Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича – адвоката Сільницького Ігоря Володимировича.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.04.2018 року між ФОП Чернявським Г.Ю. (Лізингоодержувач) та ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” (Лізингодавець) було укладено Договір про фінансовий лізинг №00016078, за умовами якого: об`єктом лізингу є транспортний засіб VW Polo sedan Life 1.6 МРІ, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 (Автомобіль); вартість об`єкта лізингу - 320200грн., авансовий платіж - 64040грн.; обсяг фінансування - 256160грн.; кількість лізингових платежів - 60; строк лізингу - 60 місяців; розмір лізингового платежу – 8608,47грн. зі строком оплати відповідно до Графіка; процентна ставка - 18,99 % (змінювана відповідно до пункту 6.4 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу).
19.07.2018 між ФОП Чернявським Г.Ю. (Лізингоодержувач) та ТОВ “Порше Лізинг Україна” (Лізингодавець) було укладено договір про фінансовий лізинг №00016524 (далі договір), за умовами якого: об`єкт лізингу: транспортний засіб VW Polo sedan Life 1.6 МРІ, шасі: № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 (Автомобіль); вартість об`єкта лізингу: 320200 грн.; авансовий платіж: 64040 грн.; обсяг фінансування: 256160 грн; кількість лізингових платежів 60; строк лізингу: 60 місяців; розмір лізингового платежу: 8754,63 грн. зі строком оплати відповідно до Графіка; процентна ставка: 19,99 % (змінювана відповідно до п. 6.4 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу).
Сторони також підписали Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, який є додатком до Договору від 26.04.2018, а також Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, який є додатком до Договору від 19.07.2018, які є ідентичними за своїм змістом.
Пунктом 6.18 Загальних умов сторони погодили, що у випадку припинення контракту/відмови від Контракту за ініціативою ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” відповідно до п.12 Контракту лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.
Відповідно до п.12.6, 12.6.1 Загальних умов передбачено, що ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” має право в односторонньому порядку припинити цей контракт/відмовитися від контракту, та також, серед іншого, право на повернення об`єкта лізингу, зокрема, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково і строк виконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.
Пунктом 12.7 Загальних умов сторони погодили настання для Лізингоодержувача наслідків у випадку неотримання ним відповідного повідомлення, відповідно до якого повідомлення/вимога надсилається на адресу Лізингоодержувача, а у випадку неотримання ним повідомлення/вимоги з будь-яких причин, Лізингоодержувач вважається повідомленим на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою УДППЗ "Укрпошта" про прийняття повідомлення для відправки.
Відповідно до п. 12.9 Загальних умов у разі дострокового закінчення строку лізингу/припинення контракту відповідно до п. 12 контракту, відмови Лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2, а також, якщо ТОВ “Порше Лізинг Україна” вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ “Порше Лізинг Україна”, якщо інша адреса не вказана ТОВ “Порше Лізинг Україна”, впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту.
Згідно із п.12.13 Загальних умов  у випадках, передбачених  пунктами 12.6, 12.12 Контракт вважається припиненим  на 10-й робочий день з дня надіслання  письмового повідомлення  Стороною на адресу іншої сторони.
Пунктом 13.1 Загальних умов зазначено, що Лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені ТОВ “Порше Лізинг Україна”, повернути об`єкт лізингу в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту. Якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об`єкта лізингу, ТОВ “Порше Лізинг Україна” має право вилучити (повернути) об`єкт лізингу без попередньої згоди Лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку.
26.04.2018 між ТОВ “Порше Лізинг Україна” (покупець) та ТОВ “Автомобільний Дім” (постачальник/продавець) укладено договір купівлі-продажу №3253, за умовами якого ТОВ “Порше Лізинг Україна” придбало у свою власність автомобіль, що є об`єктом лізингу, за ціною 320 200 грн. з ПДВ. 
19.07.2018 між ТОВ “Порше Лізинг Україна” (покупець) та ТОВ “Автомобільний Дім” (постачальник/продавець) укладено договір купівлі-продажу №3297, за умовами якого ТОВ “Порше Лізинг Україна” придбало у свою власність автомобіль, що є об`єктом лізингу, за ціною 320200 грн.
15.05.2018 Автомобіль 1 як Об`єкт лізингу переданий Лізингоодержувачу для користування, що підтверджується відповідним Актом приймання-передачі від 15.05.2018 до Договору про фінансовий лізинг від 26.04.2018 та не заперечується відповідачем.
30.07.2018 об`єкт лізингу переданий Лізингоодержувачу для користування, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 30.07.2018 до договору, що відповідачем не заперечується.
Враховуючи несплату відповідачем у повному обсязі рахунків за договором № 00016078 від 26.04.2018, позивач 27.07.2020 направив відповідачу Вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення Об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору вих. № 00016078 від 20.07.2020. У вимозі ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА”, окрім погашення поточної заборгованості за Договором лізингу від 26.04.2018, повідомив Лізингоодержувача про відмову від Договору лізингу та вимагав повернути Автомобіль 1 протягом 10 днів з дати одержання Вимоги.
Враховуючи несплату відповідачем рахунків за договором №00016524 від 19.07.2018 позивач 27.07.2020 направив останньому Вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення Об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору вих. №00016524 від 19.07.2018. У вимозі ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” окрім погашення поточної заборгованості за Договором фінансового лізингу, повідомив Лізингоодержувача про відмову від Договору лізингу від 19.07.2018 та вимагав повернути Автомобіль 2 протягом 10 днів з дати одержання цієї Вимоги.
Проте, вказані вимоги були залишені відповідачем без відповіді та відповідного реагування,  у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовами про стягнення з відповідача заборгованості за Договором лізингу від 26.04.2018 №00016078 та за Договором лізингу від 19.07.2018 №00016524.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №916/2075/21, яка набрала законної сили, рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2075/21 скасовано. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” задоволено. Стягнуто з ФОП Чернявського Георгія Юрійовича  на користь ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” заборгованість за Договором лізингу №00016078 від 26.04.2018р., яка станом на 07.07.2021р. становить 239608,49грн. та складається з: - 77971,39грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору лізингу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних  за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; - 2943,12грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору лізингу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних   за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; - 148560,34грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу за період з 02.09.2020р. по 07.07.2021р.; - 9503,07грн. відшкодування інших витрат (збитків) згідно загальних умов з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.; - 630,57грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків) згідно загальних умов за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі №916/2084/21, яка набрало законної сили, рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2084/21 скасовано. Позов ТОВ “Порше Лізинг Україна” до ФОП Чернявського Георгія Юрійовича про стягнення 234 590,36 грн., з яких: 76192,97 грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 2814,30 грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 145446,42 грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої за період з 02.09.2020 по 08.07.2021; 9503,77 грн. відшкодування інших витрат (збитків), з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.10.2020 по 08.07.2021; 632,90 грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків), нарахованої за період з 10.10.2020 по 08.07.2021. задоволено. Стягнуто з ФОП Чернявського Георгія Юрійовича на корить ТОВ “Порше Лізинг Україна” 234590,36 грн., 3518,85 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову та 5278,28 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Доказів виконання відповідачем судового рішення, повернення транспортних засобів лізингодавцю в матеріалах справи відсутні.
В подальшому 09.06.2023 відповідач направив на адресу позивача заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог Вих.№01-06/23 від 07 червня 2023, в якій зазначав про те, що враховуючи, що для зарахування зустрічних однорідних вимог достатньо заяви однієї сторони, а також те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” та ним, Фізичною особою-підприємцем Чернявським Георгієм Юрійовичем, існують неврегульовані зобов`язання, які за своєю юридичною природою є однорідними грошовими зобов`язаннями, тому ФОП Чернявський Г.Ю., вирішив провести зарахування однорідних зустрічних вимог за непогашеними грошовими зобов`язаннями, що виникли на підставі Постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 р. по справі № 916/2075/21, Постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 р. по справі № 916/2084/21 та Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.06.2021 р, по справі № 521/19301/20.
У відповідь на вказану заяву позивач надіслав заперечення проти припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 20.06.2023 № 3162, в яких повідомив відповідач про те, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі №521/19301/20 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ “Порше Лізинг Україна” на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, отже спір між ТОВ “Порше Лізинг Україна” та ОСОБА_1 остаточно не вирішено, адже він знаходиться на розгляді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції. За таких обставин позивач заперечує проти припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі направленої вами Заяви вих№01-06/23 від 07.06.2023.
Також ТОВ “Порше Лізинг Україна” звернулося з листом №3163 від 20.06.2023 до Приватного виконавця Носенко С.Б., в якому виклало інформацію про те, що Товариство не погоджується та заперечує проти припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі направленої Чернявським Заяви вих. № 01-06/23 від 07.06.2023, про що Чернявський Г.Ю. був повідомлений листом Товариства вих. № 3162 від 20.06.2023 (додається), а також повідомило, що борг Чернявського Г.Ю. за виконавчими провадженнями №№ 68388237, 68388288, 68393172, 70175102 не погашено, у зв`язку з чим просить приватного виконавця Носенко С.Б. продовжувати роботу з примусового стягнення боргу за вказаними виконавчими провадженнями.
Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення об`єктів лізингу за вищевказаними договорами і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про стягнення неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення Об`єкта лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018 за період з 08.07.2021 по 21.04.2023 та 375037,04 грн неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення  Об`єкта лізингу за Договором № 00016524 від 19.07.2023 за період з 09.07.2021 по 21.04.2023, а також витребування транспортних засобів та передачу їх власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА”, а саме: - VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018; - VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016524 від 19.07.2018.
Отже, предметом апеляційного перегляду даної справи є наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єктів лізингу, а також витребування даних об`єктів лізингу та передачу їх власнику.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач об`єкти лізингу у встановлений позивачем строк не повернув, тому позивач на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України з урахуванням ч. 2 ст. 806 ЦК України має право на стягнення із відповідача неустойки у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який відповідно до п. 6.18 Загальних умов визначений сторонами платою за користування Об`єктом лізингу, за увесь час прострочення. Також суд першої інстанції зазначив, що вимоги позивача щодо повернення Об`єктів лізингу були проігноровані відповідачем і станом на момент подання позову відповідач без будь-яких правових підстав користується належними позивачу транспортними засобами, отже вимоги про витребування у відповідача транспортних засобів є такими, що також підлягають задоволенню.
Судова колегія апеляційної інстанції погоджується із наведеним вище висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
В силу положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Положеннями статті 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
В силу частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.
Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Згідно з ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
У статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" зазначено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.
Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, у зв`язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.
Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", в редакції чинній на момент укладання договорів про фінансовий лізинг, сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.
Наслідком розірвання договору лізингу, є відсутність у позивача обов`язку надати предмет лізингу в майбутньому у власність відповідача і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати.
Тобто після дострокового розірвання договору лізингу права та обов`язки сторін, до яких підлягають застосуванню положення про купівлю-продаж (поставку), припиняються (ч. 3 ст. 615 ЦК України).
Разом з тим правовідносини, які стосуються користування об`єктом лізингу, продовжують існувати до повернення відповідного майна на користь лізингодавця, і до вказаних правовідносин підлягають застосуванню положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених Цивільним кодексом України та законом.
Плата за користування річчю (орендна плати), як платіж за правомірне користування майном протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних відносин у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.
Оскільки відповідні висновки є застосовними і до відносин лізингу у випадках дострокового припинення договору в зв`язку з порушеннями лізингоодержувача, з моменту розірвання договору фінансового лізингу з ініціативи лізингодавця в лізингоодержувача припиняється обов`язок сплачувати лізингові платежі, натомість виникає обов`язок негайно повернути об`єкт лізингу у відповідному стані.
Отже, після припинення дії договору лізингу, права та обов`язки лізингодавця та лізингоодержувача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням відповідно до умов договору та положень законодавства, які регламентують наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення предмета лізингу.
Правові наслідки порушення умов договору оренди майна визначені відповідними нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.
Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” вже зверталося до Господарського суду Одеської області з позовом до  Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича, в якому просило суд:
- стягнути з відповідача на свою користь  заборгованість за Договором лізингу №00016078 від 26.04.2018, яка станом на 07.07.2021 становить 239 608,49 грн та складається з:  77971,39грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 2943,12грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 148560,34 грн неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу за період з 02.09.2020р. по 07.07.2021р.; 9503,07грн. відшкодування інших витрат (збитків) з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р. та 630,57грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків) за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.;зазначити в рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості відповідача до моменту повного виконання рішення.
Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору про фінансовий лізинг №00016078 від 26.04.2018 в частині повної та своєчасно сплати лізингових платежів, а також неповерненням об`єкту лізингу після припинення договору.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 по справі №916/2075/21 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №916/2075/21, яка набрала законної сили, рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2075/21 скасовано. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” задоволено. Стягнуто з ФОП Чернявського Георгія Юрійовича  на користь ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” заборгованість за Договором лізингу №00016078 від 26.04.2018р., яка станом на 07.07.2021р. становить 239608,49грн. та складається з: - 77971,39грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору лізингу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних  за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; - 2943,12грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору лізингу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних   за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; - 148560,34грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу за період з 02.09.2020р. по 07.07.2021р.; - 9503,07грн. відшкодування інших витрат (збитків) згідно загальних умов з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.; - 630,57грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків) згідно загальних умов за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.
У вказаній постанові встановлено факт припинення дії Договору №00016078 від 26.04.2018 саме 10.08.2020 - на десятий робочий день з дати направлення вимоги.
В частині позовних вимог про стягнення з ФОП Чернявського Георгія Юрійовича 148560,34грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої станом на 07.07.2021р. на підставі ч. 2 ст.785 ЦК України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначала наступне: «відповідно до ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу об`єкту лізингу та сплати коштів за користування цим об`єктом після припинення договору у сумі 74280,17грн., більш того, заперечень щодо правильності наведених позивачем розрахунків відповідачем не висловлено. За таких обставин з відповідача на користь позивача на підставі ч.2 ст.785 ЦК України підлягає стягненню неустойка у сумі 148560,34грн. (74280,17грн. х 2).»
Колегія суддів зазначає, що також у липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича (далі ФОП Чернявський Г.Ю.), в якому просило суд стягнути з останнього 234590,36 грн., з яких: 76192,97 грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 2814,30 грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 145446,42 грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої за період з 02.09.2020 по 08.07.2021;   9503,77 грн. відшкодування інших витрат (збитків), з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.10.2020 по 08.07.2021; 632,90 грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків), нарахованої за період з 10.10.2020 по 08.07.2021.
Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору про фінансовий лізинг від 19.07.2018 № 00016524 в частині повної та своєчасно сплати лізингових платежів, а також неповерненням об`єкту лізингу після припинення договору.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі № 916/2084/21 у задоволенні позову ТОВ “Порше Лізинг Україна” відмовлено повністю.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» задоволено. Рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2084/21 скасовано. Позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ФОП Чернявського Георгія Юрійовича про стягнення 234 590,36 грн., з яких: 76192,97 грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 2814,30 грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 145446,42 грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої за період з 02.09.2020 по 08.07.2021; 9503,77 грн. відшкодування інших витрат (збитків), з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.10.2020 по 08.07.2021; 632,90 грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків), нарахованої за період з 10.10.2020 по 08.07.2021. задоволено. Стягнуто з ФОП Чернявського Георгія Юрійовича на корить ТОВ «Порше Лізинг Україна» 234590,36 грн., 3518,85 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову та 5278,28 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
У вказаній постанові суд апеляційної інстанції встановив, що враховуючи п. 12.7 Загальних умов, ФОП Чернявський Г.Ю. вважається таким, що повідомлений про відмову від договору та про необхідність повернення предмета лізингу 06.08.2020, тобто на 10-ти день з дати направлення вимоги. Пунктом 6.18 Загальних умов сторони погодили, що у випадку припинення Контракту/відмови від Контракту за ініціативи Лізингодавця відповідно до п. 12 Лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об`єктом лізингу. Статтею 785 ЦК України визначено, що У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Як вже зазначалось, ФОП Чернявським Г.Ю. визнається, ним не було сплачено залишок заборгованості у розмірі 72723,21 грн. та не було повернуто предмет лізингу ТОВ “Порше Лізинг Україна”. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з ФОП Чернявського Г.Ю. на користь ТОВ “Порше Лізинг Україна” 145446,42 грн. (72723,21 грн. х 2).
У відповідності до вимог частини 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставини, встановлені постановами Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №916/2075/21 та від 09.12.2021 у справі №916/2084/21 є преюдиціальними для даної справи відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.
Судова колегія наголошує, що в матеріалах даної справи відсутні докази повернення об`єктів лізингу - Автомобіль 1 за Договором лізингу №00016078 від 26.04.2018, Автомобіль 2 за Договором лізингу № 00016524 від 19.07.2023.
Тобто Відповідач без належних для цього правових підстав продовжує володіти та користуватися Автомобілем, що є Об`єктом лізингу та власністю Лізингодавця.
Таким чином, невиконання Відповідачем обов`язку щодо негайного повернення об`єктів лізингу є порушенням умов Договору, що породжує підстави для застосування відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Пунктом 6.18 Загальних умов сторони погодили, що у випадку припинення контракту/відмови від Контракту за ініціативою ТОВ “ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА” відповідно до п.12 Контракту лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.
Отже, розмір лізингового платежу є основою для розрахунку неустойки за невиконання обов`язку повернути Автомобіль-1 у зв`язку із достроковим припиненням Договорів лізингу. 
Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення Договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.
Таким чином, оскільки відповідач об`єкти лізингу у встановлений позивачем строк не повернув, позивач на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України з урахуванням ч. 2 ст. 806 ЦК України правомірно нарахував відповідачу неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який відповідно до п. 6.18 Загальних умов визначений сторонами платою за користування Об`єктом лізингу, за увесь час прострочення.
За викладених вище обставин, суд першої інстанції правомірно зазначив, що заявлена до стягнення з відповідача сума заборгованості за Договорами лізингу №00016078 від 26.04.2018 та №00016524 від 19.07.2018, яка станом на 21.04.2023 становить 744 368,16 грн та складається з 369 331,12 грн     неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення Об`єкта лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018 за період з 08.07.2021 по 21.04.2023 та 375037,04 грн неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення  Об`єкта лізингу за Договором № 00016524 від 19.07.2023 за період з 09.07.2021 по 21.04.2023 підлягає сплаті за правилами ч. 2 ст. 785 ЦК України, як неустойка за невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення предмета лізингу. Вказаний розрахунок є арифметично вірним, відповідачем власного контррозрахунку до суду не надано.
Відповідно до п. 13.1 Загальних умов до договорів лізингу № 00016524 від 19.07.2018 та № 00016078 від 26.04.2018р. Лізингодавець зобов`язаний у строки, встановлені Порше Лізинг Україна повернути об`єкт лізингу Лізингодавцю в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на об`єкт лізингу відповідно до умов контракту.
Як вже зазначалось вище, відповідно до статті 806 Цивільного кодексу України та статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" на правовідносини, що склалися між сторонами з приводу користування об`єктом лізингу поширюються загальні положення про оренду (найм). Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, встановлений обов`язок наймача негайно повернути об`єкт оренди у разі припинення договору.
З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що користування майном після припинення договорів є таким, що здійснюється неправомірно.  Отже, відповідач є таким, що прострочив повернення об`єктів лізингу.
За умовами п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України “Про фінансовий лізинг” (в редакції чинній на момент укладання договорів про фінансовий лізинг) Лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині витребування у відповідача транспортних засобів:  VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016078 від 26.04.2018, та VW Polo sedan Life 1.6 MPI, шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , що є Об`єктом лізингу за Договором № 00016524 від 19.07.2018, а також передання транспортних засобів ТОВ "Порше Лізинг Україна" є такими, що також підлягають задоволенню.
Доводи скаржника, що останній не веде підприємницької діяльності протягом тривалого часу та не отримує доходу від її здійснення, у зв`язку з чим не користується автомобілями як об`єктами лізингу, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.
За умовами п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України “Про фінансовий лізинг” (в редакції чинній на момент укладання договорів про фінансовий лізинг) Лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.
За змістом ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов?язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб?єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Тобто, кожна із сторін господарського зобов?язання самостійно несе усі комерційні ризики, пов?язані із своєю господарською діяльністю, результати ведення якої не визначені законом як підстава для припинення будь-яких господарських зобов?язань.
Колегія суддів наголошує, що питання здійснення/нездійснення господарської діяльності відповідачем наразі не виступає предметом правовідносин сторін, оскільки, по-перше, вказане не свідчить про невикористання останнім автомобілей, які є об`єктами лізингу, а по-друге, нездійснення господарської діяльності не звільняє відповідача від обов`язку сплатити неустойку за невиконання обов`язку щодо повернення Об`єкта лізингу за Договором та обов`язку повернути зазначені об`єкти лізингу в силу прямої норми дії закону та укладеного між сторонами договору лізингу.
Аргументи скаржника, що договори лізингу припинились, а тому визначений у них порядок повернення автомобілів, які є об`єктами лізингу не може застосовуватись, судова колегія відхиляє, оскільки зобов`язання, не виконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі №   910/4962/18,   у справі №910/11592/19 від 17.03.2021.
Судова колегія також не приймає до уваги доводи апелянта про те, що позивач ігнорував спроби ОСОБА_1 врегулювати питання щодо повернення об`єктів лізингу, а тому відсутня вина відповідача для стягнення з останнього неустойки, оскільки відповідно до п. 12.9 Загальних умов у разі дострокового закінчення строку лізингу/припинення контракту відповідно до п. 12 контракту, відмови Лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2, а також, якщо ТОВ “Порше Лізинг Україна” вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ “Порше Лізинг Україна”, якщо інша адреса не вказана ТОВ “Порше Лізинг Україна”, впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту.
Колегія суддів наголошує, що строк повернення обох автомобілів за договорами лізингу закінчився ще 01.09.2020, матеріали справи не містять доказів повернення об`єктів лізингу лізингодавцю. При цьому надсилання листів позивачу про готовність повернути об`єкти лізингу у разі часткового списання боргу не є способом виконання обов`язку щодо повернення об`єктів лізингу.
Доводи відповідача, що спір не підлягав розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки відповідач фактично не здійснює господарську діяльність, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки цей спір виник у зв`язку з виконанням правочинів у господарській діяльності, які укладені між суб`єктами господарювання, тому, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.20 ГПК України цей спір підлягає розгляду саме у порядку господарського судочинства.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач об`єкти лізингу у встановлений позивачем строк не повернув, позивач на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України з урахуванням ч. 2 ст. 806 ЦК України правомірно нарахував відповідачу неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який відповідно до п. 6.18 Загальних умов визначений сторонами платою за користування Об`єктом лізингу, за увесь час прострочення, а тому, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 30.08.2023 у справі №916/1768/23.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 30.08.2023 у справі №916/1768/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 30.08.2023 у справі №916/1768/23 - залишити без змін.
Постанова   набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 11.12.2023.

Головуючий суддя                                                              А.І. Ярош

судді                                                                                Г.І. Діброва

                                                                                          Н.М. Принцевська