Справа № 730/1049/23 	Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А. 	
Провадження № 33/4823/851/23 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Акуленко С.О. за участю захисника-адвоката Луєнка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Луєнка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Борзнянського  районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року,

                                   У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого вчителем Головеньківської гімназії 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 09 вересня 2023 року о 01-35 год. в с. Високе по вул. Центральна керував автомобілем «ВАЗ-2109994-20», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор-505», результат тесту позитивний - 1,313‰, що зафіксовано на боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Луєнко Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та його рух не зафіксовано на відеозаписі, він не був зупинений працівниками поліції під час руху транспортним засобом, а лише знаходився на місці водія, коли до нього підійшли працівники поліції.  
Крім того, з переглянутого відеозапису видно, як патрульний поліцейський автомобіль під`їжджає до автомобіля, який не рухається, при цьому поліцейські не подають будь-яких сигналів для зупинки  транспортного засобу у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 знаходився на місці   водія, двигун автомобіля не працював. 
Звертає увагу, що в ході розмови з поліцейськими водій намагався повідомити їх про те, що його транспортний засіб зламався, довго його не могли завести, почалася комендантська година і вони вирішили заночувати, тому випив горілки.  Про це свідчать деякі фрази ОСОБА_1 , який при  цьому хвилювався. При цьому вказані обставини підтвердили в суді 1 інстанції як ОСОБА_1 , так і свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які повідомили, що автомобіль зламався та до поломки авто водій не вживав спиртні напої. 
Вказує, що висновки суду про те, що відеозаписом підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не відповідає фактичним обставинам справи.  
З врахуванням зазначених обставин, на думку апелянта, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Заслухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні суду 1 інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що у день подій транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував. Після того як поверталися з рибалки додому, автомобіль часто глох, зупинявся, в зв`язку з чим вони затримались після початку комендантської години. Знаходячись у с. Високе автомобіль знову обламався і не хотів заводитись, вирішили ночувати в машині. Оскільки в дружини були іменини, то випив трохи горілки, але автомобілем вже не керував і не мав наміру цього робити. В цей час до них під`їхали працівники поліції, запідозрили в нього стан алкогольного сп`яніння і пройдений ним на місці тест показав позитивний результат. При спілкуванні з поліцейськими про поломку автомобіля та інший час вживання алкоголю не говорив, так як розхвилювався й розгубився, в зв`язку з чим також відмовився від дачі пояснень в протоколі. Стверджує, що хоча й вживав алкоголь, проте в стані сп`яніння автомобілем не керував.
Адвокат Луєнко Ю.В. у судовому засіданні апеляційного суду просив провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки той у стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, тобто, не мав статусу водія. На відео зафіксовано, що поліцейські під`їхали до автомобіля, який стояв та не рухався.  
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9 «а»  ПДР. Огляд проведено на місці зупинки з використанням приладу Драгер.
Обставини, зазначені в протоколі також узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 09.09.2023 року за участю водія ОСОБА_1 .   
З переглянутого відеозапису встановлено, що під час дії комендантської години, після того, як працівники поліції зупинили службовий автомобіль та підійшли до транспортного засобу «ВАЗ», на водійському сидінні авто перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування водій повідомляє працівникам поліції про те, що затрималися та їдуть з рибалки. В ході бесіди поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу. Проведення працівниками поліції цього огляду водія ОСОБА_1 здійснювався з  використанням спеціальних технічних засобів. За результатами огляду з приладом «Алкофор-505» зафіксовано у ОСОБА_1 1,313%о. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився та вказані обставини останній не заперечував, повідомив, що вживав спиртні напої на рибалці. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався домовиться з працівниками поліції щодо не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Також будь-яких зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював. 
Даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів  встановлено, що за результатами освідування наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,313‰, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. З результатами огляду водій погодився. 
Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим  доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву. 
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом, на якому ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля, на місці водія, особисто підтвердив факт керування автомобілем та не заперечував, що транспортним засобом не керував. Також він не повідомляв про поломку автомобіля, не був розгубленим, усвідомлював виниклу ситуацію, чітко відповідав на запитання. Аналізуючи поведінку ОСОБА_1 протягом всього часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та керував ним в стані алкогольного сп`яніння. З вказаних підстав суд 1 інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 обламався, після чого водій вживав спиртні напої, та автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення. 
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого  правопорушення, особи порушника, ступені його вини. 
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Луєнка Ю.В. - залишити без задоволення, а постанову Борзнянського  районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.     

Суддя	С. О. Акуленко