ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 751/6569/23                                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Деркач О.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року                                                                                       м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі          - Олешко М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до Департаменту патрульної поліції, територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції в Чернігівській області, яким просив скасувати постанову від 22 листопада 2022 року ЕАР №6203920.
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовну заяву залишити без розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Апелянт зазначив про те, що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії оскаржуваної постанови на місці у зв`язку з чим копію постанови направлено на адресу позивача 24 листопада 2022 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Додатково наголосив, що 13 липня 2023 року позивач звернувся до управління патрульної поліції в Чернігівській області з заявою про надання матеріалів щодо факту вчинення правопорушення 22 листопада 2022 року згідно з постановою ЕАР №6203920, що свідчить про те, що станом на 13 липня 2023 року позивач був обізнаний про існування оскаржуваної постанови.
Також звернув увагу суду на те, що позивач не зазначив про поважність причин пропуску строку звернення до суду, клопотання про поновлення строку не заявляв, а тому суд першої інстанції безпідставно поновив йому строк для подання позовної заяви.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2022 року старшим лейтенантом поліції Масленим О.В. винесено постанову серія ЕАР №6203920 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.
Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 22 листопада 2022 року о 21:44 год. на вул. 1 Травня 164 в м. Чернігів перейшов проїзну частину через регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний (а.с. 45).
Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Чернігів Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 червня 2023 року відкрито виконавче провадження №72107320 на підставі постанови від 22 листопада 2022 року ЕАР №6203920.
13 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління патрульної поліції в Чернігівській області з заявою, якою просив надати матеріали по факту вчинення порушень ПДР 22 листопада 2022 року на вул. 1 Травня згідно постанови ЕАР №6203920, та надати можливість ознайомитись з відеозаписом з бодікамери.
Управління патрульної поліції в Чернігівській області листом від 19 липня 2023 року №Ч-498/41/22/01-2023 повідомило позивача про відсутність можливості надання копії постанови серії ЕАП №6203920 від 22 листопада 2022 у зв`язку з направленням оригіналу до органів державної виконавчої служби. Крім того у зазначеному листі зазначено про те, що строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб та станом на 17 липня 2023 року видалені у зв`язку з закінченням строків зберігання.
Вважаючи оскаржувану постанову протиправною позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив про відсутність достатніх доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, зокрема фото чи відеозаписів. Крім того суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом, оскільки останній пропущений з поважних причин.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Положеннями ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. ). 
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2).
Отже, положення процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.
Відповідно до ст. 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Тобто, приписи ст. 289 КпАП України, як і ст. 286 КАС України пов`язують початок перебігу строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з моментом її прийняття, а не з моментом отримання. Відтак, строк на оскарження такої постанови спливає через десять днів з дня її прийняття уповноваженим органом.
Таким чином, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний десятиденний строк, який обчислюється з дня ухвалення постанови.
З матеріалів справи вбачається, що на копіях постанови ЕАР №6203920 наданої позивачем до позовної заяви (а.с. 4, 7) наявні відмітки про відмову від її підписання та отримання зазначеної постанови.
Постанова від 22 листопада 2022 року серії ЕАР №6203920 направлена ОСОБА_1 24 листопада 2022 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 та повернувся відправнику з відміткою "за закінченням терміну зберігання" 30 грудня 2022 року (а.с. 46).
Крім того на підтвердження направлення позивачу оскаржуваної постанови Департаментом патрульної поліції надано до суду список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та фіскальний чек від 24 листопада 2022 року (а.с. 47-48).
Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 25 січня 2021 року №  1502 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, аналогічна адреса зазначена позивачем у позовній заяві та в постанові про відкриття виконавчого провадження від 26 червня 2023 року №72107320.
В судовому засіданні позивач підтвердив, що зареєстрований за вказаною адресою, проте фактично не проживає, поштову кореспонденцію отримує вибірково.
Отже, враховуючи, що відповідачем направлено оскаржувану постанову рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця реєстрації позивача, який та повернувся відправнику з відміткою "за закінченням терміну зберігання" отже з урахуванням висновків Верховного Суду викладених в постанові від 28 вересня 2023 року по справі №522/12356/22, днем отримання оскаржуваної постанови є 30 грудня 2022 року, тобто день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до управління патрульної поліції в Чернігівській області.
Також колегія суддів звертає увагу, що як вбачається зі змісту заяви позивача від 13 липня 2023 року звертаючись до управління патрульної поліції в Чернігівській області 13 липня 2023 року позивач був обізнаний про існування постанови від 22 листопада 2022 року серія ЕАР №6203920, водночас до суду з позовною заявою звернувся лише 02 серпня 2023 року, тобто з пропуском десятиденного строку.
Отже висновки суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку звернення до суду та наявність підстав для його поновлення у зв`язку з отримання відповіді управління патрульної поліції в Чернігівській області 21 липня 2023 року, колегія суддів вважає помилковими. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позовна заява не містить обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивачем відповідне клопотання в суді першої інстанції не заявлялось, з вказаних підстав позовна заява без руху залишена не була. 
Окремо судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що доводи позивача про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково, правила дорожнього руху не порушував, письмових повідомлень з протоколом про порушення та доказами не отримував, вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, особа позивача була встановлена співробітниками поліції на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04 березня 2014 року, та підтверджується відомостями на сайті Головного сервісного центру МВС (https://opendata.hsc.gov.ua/check-driver-license/) під час їх перевірки.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, п. 33).
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду, що належним чином відображено в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, розглянувши спір по суті позовних вимог, що підлягали залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.
Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без розгляду.
Керуючись ст.ст. 243, 286, 311, 319, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити. 
Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 жовтня 2023 року - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова 

Судді                                                                                          Є.О. Сорочко

                                                                                                              Є.В. Чаку