Номер провадження: 33/813/1134/23
Номер справи місцевого суду: 522/4018/22 
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,
при секретарі Узун Н.Д.,
за участю: представника ОСОБА_1 – адвоката Боличевського С.П.,
переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Боличевського Сергія Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №083042 від 07.02.2022, ОСОБА_1 07 лютого 2022 року о 21.33 год., у м. Одесі по просп. Гагаріна кут просп. Шевченка, керував автомобілем «Pevgeot 301», д.н.з. НОМЕР_1 , та вживав алкоголь після ДТП, яке відбулося 07.02.2022 о 20:15 год у м. Одесі на просп. Гагаріна кут просп. Шевченка за його участю, що підтверджується тестом №216 від 07.02.2022, результат огляду стану становить 1.99 проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 Є Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на 3 роки. 
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, адвокат Боличевський С.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року є незаконною і необґрунтованою, тому просить її скасувати та закрити провадження по справі, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 4 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, адвокат Боличевський С.П. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року, мотивуючи тим, що про наявність оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 дізнався 26 квітня 2023 року від співробітників патрульної поліції, які зупинили його транспортний засіб. 04 травня 2023 року в канцелярії суду представник ОСОБА_1 отримав копію постанови суду та 08 травня 2023 року було подано апеляційну скаргу на дану постанову, однак постановою Одеського апеляційного суду від 12 травня 2023 року апеляційну скаргу повернуто, оскільки адвокатом не додано до апеляційної скарги належних документів на підтвердження своїх повноважень. У зв`язку із викладеним адвокат Боличевський С.П. в інтересах ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, оформлену належним чином та просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боличевський С.П. строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року.
Заслухавши представника ОСОБА_1 – адвоката Боличевського С.П., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.
Пунктом 2.10 є ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Невиконання пункту 2.10 є ПДР України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Отже, при розгляді справи необхідно встановити факт наявності ДТП (склад правопорушення за ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху) та факт вживання алкоголю водієм після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: 
1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №083042 від 07.02.2022, який підписаний ОСОБА_1 ;
2)висновком приладу Drager Alcotest 7510, тест №216 від 07.02.2022, згідно якого в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,99 проміле алкоголю. Зазначений висновок також підписаний останнім;
3)актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, був проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager 7510, результат огляду – 1,99 проміле алкоголю. З результатами ОСОБА_1 погодився, про що розписався;
4)відеозаписом з відеореєстратора працівника поліції.
Крім того, апеляційним судом також встановлено, а саме з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2022 року (справа №522/3463/22) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому що він 07 лютого 2022 року об 20.15 год, керуючи транспортним засобом «Peugeot 301», д.н.з.  НОМЕР_1  по пр-кту Гагаріна кут пр-кта Шевченка в м. Одесі, при перестроюванні не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на транспортний засіб «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху.
Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 07 лютого 2022 року вживав алкоголь після ДТП, яке відбулося 07.02.2022 о 20:15 год у м. Одесі на просп. Гагаріна кут просп. Шевченка за його участю, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
В апеляційній скарзі адвокат Боличевський С.П. в інтересах ОСОБА_1 стверджує, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року підлягає скасуванню, оскільки прийняти з порушенням норм процесуального права, а саме тому, що ОСОБА_1 не повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. 
Однак апеляційний суд не приймає вищезазначені доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
При цьому, апеляційним судом встановлено, що згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №083042 від 07.02.2022, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , про те, що розгляд адміністративної справи, за даним протоколом відбудеться в Приморському районному суді м. Одеса за викликом суду, за що ОСОБА_1 особисто розписався.
Судом також встановлено, під час розгляду справи приймав участь представник ОСОБА_1 – адвокат Боличевський С.П., який знайомився із матеріалами справи, отримував копію наявних в матеріалах справи відеозаписів, подавав клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи.
Таким чином, незважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів належного сповіщення ОСОБА_1 чи його представника про дату розгляду справи, апеляційний суд не може визнати вказане грубим порушенням норм процесуального права, що могло призвести до порушення права особи на захист. Оскільки ОСОБА_1 та його адвокат Боличевський С.П., достовірно знали про складений протокол про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 4 ст. 130 КУпАП від 07.02.2022 та про розгляд справи в Приморському районному суді м. Одеса, а тому зобов`язані були цікавитись станом розгляду даної справи, вживавати заходів, щоб дізнатися про стан відомого судового провадження, та не ухилятись від отримання інформації про рух справи.
Апеляційний суд також звертає увагу, що протягом всього періоду перебуванням справи на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси, а саме з 23 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року, ОСОБА_1 мав достатньо часу реалізувати свої права, з доведенням своєї позиції в повному обсязі.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України»).
На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Не приймаються до уваги також посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не направив ні ОСОБА_1 , ні його представнику Боличевському С.П. копію постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року, оскільки за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу ОСОБА_1 та його представник мали можливість дізнатись про стан розгляду справи, а також мали можливість ознайомитись з текстом постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень, де вона була оприлюднена – 04 листопада 2022 року.
Особа має також можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Крім того, слід зазначити, що під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 в повній мірі скористався правами передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме скористався правом на оскарження судового рішення в апеляційному порядку, належним чином та завчасно сповіщався про судові засідання, користувався юридичною допомогою адвоката Боличевського С.П., який надав пояснення по суті справи, чим відновлено право ОСОБА_2 на захист.
Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції спростовують, оскільки не є такими, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, ґрунтуються на порушення судом вимог процесуального права, які не знайшли свого підтвердження, та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Апеляційний суд зауважує, що Верховий Суд неодноразово звертав увагу, з посиланням на рішення Європейського суду у справі «Сутяжник проти росії», що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та справедливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП за порушення ним вимог п. 2.10 є Правил дорожнього руху України.
Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Боличевського Сергія Петровича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року.
Апеляційну скаргу адвоката Боличевського Сергія Петровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький