ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/678/23 Справа № 202/5915/23 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Довгополої Олени Олексіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя сторона ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання,- 
В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Нестерчук С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. 
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 травня 2023 року залучено до участі у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання у якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 (а.с.63). 
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання (а.с.73,74).
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року виправлено описки, допущені в рішенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2023 року, ухваленому у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання. У вступній частині рішення та в першому абзаці резолютивної частини рішення зазначено третю особу на стороні позивача - ОСОБА_3 (а.с.127).
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Довгополої О.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання (а.с.86,87).
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року виправлено описки, допущені в ухвалі Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2023 року, постановленій за результатом розгляду заяви представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Довгополої О.О., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання. У вступній частині, в абзаці першому мотивувальної частини та в першому абзаці резолютивної частини ухвали зазначити третю особу на стороні позивача - ОСОБА_3 (а.с.129).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Нестерчука С.В. - залишено без задоволення.        Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2023 року- залишено без змін (а.с.170-174).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року задоволено частково апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Довгополої О.О. Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя сторона ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання - скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.175-179).
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Довгопола О.О. звернулася до Дніпровського апеляційного суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення у справі. Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Довгопола О.О. просила апеляційний суд стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 суму понесених судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу, надану у апеляційному суді у розмірі 6000 грн.(а.с.188,189).
У запереченні щодо задоволення клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу представник позивача   ОСОБА_2  - адвокат Нестерчук С.В. просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Довгополої О.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, надану у апеляційному суді (а.с.203-206).
Вивчивши клопотання, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Довгополої О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
       Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18.
       Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
       Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.
       Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
       При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
       Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
       Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.
Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником відповідача  ОСОБА_1  - адвокатом Довгополою О.О. було надано:
- ордер серії АЕ №1036583 від 21 вересня 2020 року (а.с.57);
- договір про надання правничої допомоги від 20 вересня 2020 року укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Довгополою О.О. (а.с.58),
-додаток №1 до договору №36 від 20 вересня 2020 року про надання правової допомоги в якому зазначено розмір адвокатського гонорару (а.с.59, 78),
- Акт приймання-передачі виконаних юридичних послуг до Договору №36 від 20 вересня 2020 року. 18 серпня 2023 року Адвокатом надано наступні послуги: в межах справи №202/5915/23 підготовлено апеляційну скаргу від 18 серпня 2023 року - 5000 грн. Загальна вартість наданих на 18 серпня 2023 року послуг складає 5000 гривень (а.с.119),
- квитанцію № 36 від 18 серпня 2023 року відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила адвокату Довгополій О.О. за надані юридичні послуги грошові кошти у розмірі 5000 грн.(а.с.120),
- Акт приймання-передачі виконаних юридичних послуг до Договору №36 від 20 вересня 2020 року. 12 жовтня 2023 року Адвокатом надано наступні послуги: в межах справи №202/5915/23 підготовлено клопотання про стягнення судових витрат від 12 жовтня 2023 - 1000 грн. року. Загальна вартість наданих на 12 жовтня 2023 року послуг складає 1000 гривень (а.с.190),
- квитанцію № 36 від 12 жовтня 2023 року відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила адвокату Довгополій О.О. за надані юридичні послуги грошові кошти у розмірі 1000 грн.(а.с.191).
Розподіляючи витрати, які ОСОБА_1 понесла на професійну правничу допомогу у апеляційному суді, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи: розміри гонорару за надання правової допомоги за видами правової допомоги, опис послуг з вартістю наданих послуг, платіжні доручення, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З Актів приймання-передачі виконаних юридичних послуг до Договору №36 від 20 вересня 2020 року вбачається, що вказані послуги надавались ОСОБА_1 та полягають у тому, що адвокат Довгопола О.О. в межах справи №202/5915/23 підготувала апеляційну скаргу від 18 серпня 2023 року, підготувала клопотання про стягнення судових витрат від 12 жовтня 2023 року. 
Розгляд справи №202/5915/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя сторона ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).
       У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
       Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
       Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
       Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
       Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
       Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені адвокатом Довгополою О.О.  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом Довгополою О.О. роботи та витраченого адвокатом часу на надання відповідачу правничої допомоги у апеляційному суді, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову у даній справі та значення справи для сторін, що справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), наявність заперечення представника позивача   ОСОБА_2  - адвоката Нестерчука С.В. щодо задоволення клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку щодо зменшення розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, надану у апеляційному суді, що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання представника відповідача  ОСОБА_1 - адвоката Довгополої Олени Олексіївни про ухвалення додаткового рішення  - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 23 листопада 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова