П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/14282/20	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          Місце ухвалення: м. Одеса 
          Дата складання повного тексту: 31.07.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа Управління Служби безпеки України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/14282/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, код ЄДРПОУ 20987385), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Управління Служби безпеки України (далі – УСБУ) в Одеській області (вул. Єврейська, 43, м. Одеса, 65045, код ЄДРПОУ 20001645) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеської області, яка полягає у відмові перерахувати з 01 квітня 2019 року та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до Довідки №103 від 11 серпня 2020 року виданої УСБУ в Одеській області з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області  провести перерахунок починаючи з 01 квітня 2019 року згідно Довідки про розмір грошового забезпечення №103 від 11 серпня 2020 року виданої УСБУ в Одеській області та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше отриманих сум. В іншій частині позовних вимог – відмовлено. Стягнуто з ГУПФ України в Одеській області  за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
22 лютого 2021 року зазначене рішення суду набрало законної сили.
05 березня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий листі про зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок починаючи з 01 квітня 2019 року згідно Довідки про розмір грошового забезпечення №103 від 11 серпня 2020 року виданої УСБУ в Одеській області та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше отриманих сум.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 23 лютого 2024 року.
21 липня 2023 року від позивача до суду надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України про зобов`язання ГУПФ України в Одеській області надати звіт про виконання рішення суду від 20 січня 2021 року по справі №420/14282/20.
Заявник просив: зобов`язати ГУПФ України в Одеській області у 7-денний строк подати до суду звіт про виконання рішення суду від 20 січня 2021 року по справі №420/14282/20. У разі неподання ГУПФ України в Одеській області звіту про виконання судового рішення накласти відповідний штраф на керівника. Розглянути питання щодо можливості інформування прокурора або органу досудового розслідування відносно наявності в діях посадових осіб ГУПФ України в Одеській області та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КАС України, за викладеними в заяві фактами.
Заява обґрунтована тим, що рішення суду від 20 січня 2021 року по справі №420/14282/20 набрало законної сили 22 лютого 2021 року, але досі не виконано, що підтверджується відсутністю перерахунку пенсії та виплати відповідачем суми боргу на банківській картковий рахунок позивача, а також листами ГУПФ України в Одеській області.
У заяві зазначено, що 23 березня 2021 року Відділом примусового виконання рішень УЗПВР в Одеській області відкрито виконавче провадження. 27 травня 2021 року старшим державним виконавцем Косюта В.І. направлено на адресу ГУПФ України в Одеській області вимогу виконавця, за змістом якої від боржника вимагали повідомити про стан виконання виконавчого листа, виданого по справі №420/14282/20 Одеським окружним адміністративним судом 05 березня 2021 року. Також державним виконавцем було повідомлено боржника про те, що за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили винні особи несуть кримінальну відповідальність згідно із ст. 382 КК України.
Однак, як зазначає заявник, рішення суду від 20 січня 2021 року по справі №420/14282/20 залишається не виконаним й станом на дату подання цієї заяви.
Заявник вказував, що посадові особи відповідача рішенням суду зобов`язані провести перерахунок його пенсії, але замість виконання попереднього рішення адміністративного суду у справі №420/5485/18 від 03 грудня 2018 року, яким йому було визначено 86 відсотки грошового забезпечення, провели зменшення розміру пенсії виходячи із розрахунку 70 відсотків грошового забезпечення. Зниження посадовими особами розміру його пенсії під час виконання рішення суду суперечить законодавству та рішенню адміністративного суду у справі №420/5485/18 від 03 грудня 2018 року.
У зв`язку з викладеним заявник вважає, що рішення суду у справі №420/14282/20 в частині перерахунку не виконано та підлягає детальному судовому контролю та вжиття відповідних процесуальних заходів.
Щодо виплати боргу за рішенням суду, заявником зазначено, що борг за рішенням суду по справі №420/14282/20, яке набрало законної сили 22 лютого 2021 року, не сплачується вже більше 900 днів, а з 01 квітня 2019 року минуло майже 1 600 днів.
Заявник вказує, що згідно проведеного ним детального розрахунку сума боргу відповідача складає 149 137,02 грн., розрахунок додається до цієї заяви. Згідно розрахунків посадових осіб відповідача борг Пенсійного фонду України на сьогодні, на виконання рішення суду у справі №420/14282/20 складає 56 564,22 грн., що повністю не відповідає дійсності. З 01 квітня 2019 пенсія повинна становити – 16 585,96 грн. (86 %) згідно Довідки №103 від 11 серпня 2020 року.
Таким чином, посилаючись на тривале невиконання рішенням суду по справі №420/14282/20, яке набрало законної сили 22 лютого 2021 року, щодо перерахунку та виплати боргу, ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо встановлення судового контролю, з метою належного виконання рішення суду. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року по справі №420/14282/20 – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції в ухвалі, яка оскаржується зазначив про наявність відкритого виконавчого провадження, не є обов`язком суду застосовувати інститут судового контролю, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав судового контролю. 
При цьому судом першої інстанції було зазначено та підтверджено, що рішення суду не виконується тривалий час, тощо. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не вчинялося жодної дії з метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, і пенсійним органом не надано жодних доказів його виконання в повному обсязі. Немає жодного звернення до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України з запитом щодо виділення коштів на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, тощо.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи до уваги наявність відкритого виконавчого провадження №64931149, а також те, що ст. 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України. ГУПФ України в Одеській області на виконання судового рішення проведений перерахунок пенсії позивача, але з причин, що не є неповажними, не здійснена виплата нарахованої доплати пенсії, яка буде реалізована після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77, 370, 382 КАС України, ч.ч.1, 2 ст. 23 БК України, п.п.3-5 Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року №201, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за №1189/32641, пп.4, 5 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч.1 ст. 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно ч.ч.2-3 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина – до Державного бюджету України.
Інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
За правилами ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, – за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ч.4 ст. 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Аналізуючи вищевказані норми законодавства, колегія суддів зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".
Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий листі про зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок починаючи з 01 квітня 2019 року згідно Довідки про розмір грошового забезпечення №103 від 11 серпня 2020 року виданої УСБУ в Одеській області та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше отриманих сум. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 23 лютого 2024 року.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що певні процедурні питання в рамках примусового виконання рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" не мають жодного відношення до встановлення судового контролю, а є самостійними правовідносинами між стягувачем та відповідним органом ДВС.
Відповідно до п.п. 4, 5 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб .
Тобто, пенсійні виплати здійснюються ГУПФ України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 23 БК України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Згідно п.20 ст. 29 БК України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.
Згідно п.3-5 Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року №201, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за №1189/32641, виконання рішень суду, а саме виплата заборгованості з перерахованої пенсії здійснюється в порядку черговості надходження таких рішень судів до Головного управління та в межах коштів, виділених з Державного бюджету для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Отже виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.
Крім того, колегія суддів констатує, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року пенсійним органом проведено перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки УСБУ в Одеській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 11 серпня 2020 року №103, із урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Вищезазначене підтверджується довідкою про перерахунком пенсії від 18 березня 2021 року та розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії від 18 березня 2021 року.
Фактична невиплата нарахованих позивачу станом на березень 2021 року – 56 564,22 грн зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.
Доплата по перерахунку пенсії за період з квітня 2019 року по березень 2021 року обліковується в реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року №20-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 жовтня 2018 року за №1189/32641.
Аналізуючи вищевикладене, колегія вважає, що покладені судом зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 виконані пенсійним органом у відповідності до судового рішення та згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за №649 від 22 серпня 2018 року та Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України №20-1 від 26 вересня 2018 року.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі за №405/3663/13-а.
Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що ст. 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 у встановленні судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.3 ст. 312, ч.4 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.