ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/6575/23                                                Головуючий суддя І інстанції Довготько Т.М.
Апеляційне провадження № 33/818/871/23                                         Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія:  ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2023 року                                                         м.Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря                 - Вакула Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 19 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 19.07.2023 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи (служби): ВЧ НОМЕР_1 , старший офіцер відділення, полковник, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,  та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп. 
Постановою встановлено, що 07.06.2023 року о 15 год. 00 хв. полковник ОСОБА_2 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , його було виявлено представниками Військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. В подальшому полковника ОСОБА_3 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - АЛКОНТ - М (№ 00291). Результат огляду 2,33 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження полковник ОСОБА_2 знаходиться в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду. Своїми діями полковник ОСОБА_2 вчинив військове адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить судову постанову скасувати, ухваливши нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свої апеляційні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що судовий розгляд було проведено за його відсутності та він не був належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Апелянт також зазначає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки матеріали справи повністю сфальсифіковані. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводила особа, яка не має права не це робити, та з порушенням вимог чинного законодавства, а повірка приладу «Алконт-М» проводилася більше 18 місяців, що є порушенням інструкції з експлуатації цього технічного засобу. 

В судове засідання, яке призначалося судом апеляційної інстанції на 02.10.2023 року, ОСОБА_2 не з`явився, але він 06.09.2023 року особисто під розписку був повідомлений про дату та місце апеляційного розгляду.
Крім того, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_1 до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило.
При цьому, суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 19.07.2023 року.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
За таких обставини, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду і будь-яких клопотань про відкладення судового засідання не подавав, з урахуванням доводів, які містяться в апеляційній скарзі, та наявних відомостей у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 , з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості  ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного.
Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Так, диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язанами та резервістами обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).
На обґрунтування доведеності винуватість  ОСОБА_5  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які містяться в матеріалах справи, а саме на відомості: протоколу ДНХ-2/5312 від 08.06.2023 року про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.1-2); копії військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с.5); висновку приладу «Алконт-М» № 00291 та акту до нього № 1796  (а.с.3, 4); письмових поясненнях ОСОБА_4 від 08.06.2023 року (а.с.6).
Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення ДНХ-2/5312 від 08.06.2023 року, 07.06.2023 року о 15 год. 00 хв. полковник ОСОБА_2 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , його було виявлено представниками Військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. В подальшому полковника ОСОБА_4 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00291). Результат огляду 2,33 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження полковник ОСОБА_2 знаходиться в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду. (а.с. 1-2).
До того ж, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_2 було особисто ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом (а.с.1).
Крім того, ОСОБА_2 у цьому протоколі також зазначив, що він визнає свою провину (а.с. 2).
Крім того, цей протокол складений складно відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, а саме уповноваженою на це посадовою особою – старшим офіцером відділення Організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 – майором ОСОБА_6 (а.с. 1-2).
Тобто, порушення вимог, передбачених ч.1 ст.255 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, оскільки протокол складений уповноваженою на те посадовою особою. 
Окрім цього, з висновку приладу «Алконт-М» № 00291 та акту до нього № 1796  вбачається, що в результат огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння є позитивним та складає 2,33 проміле (а.с.3, 4).
Більш того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 від 08.06.2023 року, останній пояснив, що він 07.06.2023 року о 15 год. 00 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військового обов`язку (а.с.6).
В своїй письмовій заяві ОСОБА_2 також просив провадити розгляд справи за адміністративним протоколом ДНХ-2/5312 від 08.06.2023 року за його відсутності, а також зазначив, що повністю визнає свою вину (а.с.8).
Суд також бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями старшого офіцера відділення Організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 – майора ОСОБА_6 під час складання ним протоколу та адміністративних матеріалів за цим протоколом, а також дій головного сержанта ІНФОРМАЦІЯ_2   ОСОБА_7 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, цей протокол складений та огляд проведено уповноваженими державними особами і дії цих службових осіб, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_2 не скористався своїм конституційними та процесуальним правом і не оскаржував дії цих посадових осіб, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мав для цього достатньо часу. 
Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій майора ОСОБА_6 під час складення ним протоколу та головного сержанта ОСОБА_7 при огляді ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, матеріали справи не містять відомостей з відомостей ЄРДР щодо порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи, а тому апеляційні доводи в цій частині є необґрунтованими та суб`єктивними.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Доводи ОСОБА_4 про порушення порядку повірки приладу «Алконт-М», на думку апеляційного суду, є безпідставними.
Так, постановою КМУ від 05.04.2022 року №412 «Деякі питання повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», яка була чинна на момент вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, було встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.
Отже, вказаною постановою не скасовано обов`язковість проведення повірки засобів вимірювальної техніки, у тому числі приладу «Алконт-М», а встановлено вважати чинними, на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування.
Відповідно до матеріалів справи строк дії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатор Алконт-М закінчився у період воєнного стану, а тому його слід вважати чинним.
Твердження ОСОБА_4 про порушення судом першої інстанції його права на захист, на думку апеляційного суду, є суб`єктивними та безпідставними, оскільки в своїй письмовій заяві ОСОБА_2 просив провадити розгляд справи за адміністративним протоколом ДНХ-2/5312 від 08.06.2023 року за його відсутності (а.с.8).
Крім того, в своїй заяві на отримання судових повістко, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, від 08.06.2023 року ОСОБА_2 просив надсилати судові повістки, повідомлення в електронному вигляді (а.с.9).
Відповідно до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затверджене наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28, 18.07.2023 року судом першої інстанції надіслана судова повістка на мобільний номер телефону ОСОБА_4 , який він вказав в своїй заяві від 08.06.2023 року.
Судова повістка в електронному вигляді доставлена на мобільний номер ОСОБА_4 18.07.2023 року об 11 год. 27 хв. (а.с.13).
Разом з цим, 19.07.2023 року ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання в суд першої інстанції, у зв`язку з чим судом прийнято обґрунтоване рішення щодо проведення судового розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, апеляційні доводи ОСОБА_4 про порушення судом першої інстанції його процесуального права на захист, на переконання апеляційного суду, є суб`єктивними та безпідставними.
Крім того, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, також не скористався своїм процесуальним правом та не з`явився в судове засідання в суд апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 19 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20  КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков