ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 грудня 2023 року
м. Київ
Справа № 564/1207/23
Провадження № 51-4411км 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника                    ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від                    14 липня 2023 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від                      28 червня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та накладено арешт на об`єкти шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, фактичним володільцем яких є ОСОБА_7 .
Суддя Рівненського апеляційного суду ухвалою від 14 липня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження, а його апеляційну скаргу повернув на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
В обґрунтування свого висновку суддя апеляційного суду вказав, що ОСОБА_7 копію ухвали слідчого судді було направлено наступного дня після ухвалення рішення, тобто 29.06.2023, а його представникуОСОБА_6 - на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1  30.06.2023 о 09:32:41. Повторно на прохання представника копію ухвали слідчого судді ще раз було направлено на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 03.07.2023 року о 14:47:04.
У зв`язку з цим суддя апеляційного суду дійшов висновку, що обставини пропуску строку не є об`єктивними, а причини пропуску такого строку не є поважними.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник  ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Стверджує, що він особисто не отримував копії ухвали слідчого судді від 28.06.2023 на свою електронну адресу взагалі, а ОСОБА_7 копію ухвали слідчого судді від 28.06.2023 отримав поштовим зв`язком лише 10.07.2023, а тому несвоєчасне оскарження ухвали слідчого судді було обумовлене саме несвоєчасним отриманням копії тексту ухвали володільцем майна, що й позбавило можливості звернутися до суду апеляційної інстанції у передбачений законом строк.
Вважає, що апеляційний суд, посилаючись на повідомлення місцевого суду про відправлення на електрону адресу представнику ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді, належним чином не дослідив повідомлення, підписане помічником судді, про те на яку саме електронну адресу було направлено копію ухвали слідчого судді, а також, чи було її отримано представником ОСОБА_6 . 
Окрім того, стверджує, що апеляційний суд безпідставно посилається у своєму рішенні на те, що ОСОБА_7 копію ухвали слідчого судді від 28.06.2023 було направлено поштовим зв`язком наступного дня після оголошення рішення, тобто 29.06.2023, не надавши належної оцінки долученій до апеляційної скарги копії конверту з трекномером відправлення, де вказано про отримання ОСОБА_7 рішення слідчого суді лише 10.07.2023.
Наголошує на тому, що наведенні ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, а тому суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про поновлення вказаного строку.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор не заперечував проти задоволення касаційної скарги.
Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.

 
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.
У п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Згідно з положеннями ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст.55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 3ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»). Згадані правові норми конкретизовано в пунктах 1, 2 та 17 статті 7 КПК України, де вказано, що зміст і форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження і, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого                  в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Як установлено у п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. При цьому, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ч. 3 ст. 399 КПК України).
У частині 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Однак, рішення апеляційного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не ґрунтується на зазначених вимогах кримінального процесуального закону.
Згідно з ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 28 червня 2023 року ОСОБА_7 повідомлявся про розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на його майно, однак в судове засідання не з`явився. Також в засіданні не був присутній і його представник ОСОБА_6 .
Суд апеляційної інстанції, мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, послався на підставу для повернення, передбачену п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.
Відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження та повертаючи апеляційну скаргу, суд зазначив, що власнику майна ОСОБА_7 копію ухвали слідчого судді від 28.06.2023, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_7 ,було направлено місцевим судом наступного дня після ухвалення рішення, тобто 29.06.2023, а його представнику ОСОБА_6 - на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1  30.06.2023 о 09:32:41, а також повторно на прохання представника - на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 03.07.2023  о 14:47:04. Тому  п`ятиденний строк на подання апеляційної скарги закінчився 10.07.2023. 
Однак, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд залишив поза увагою те, що в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про отримання представником ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді від 28.06.2023 засобами електронного зв`язку.
Окрім того, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки наявному в матеріалах провадження рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ОСОБА_7 копію ухвали слідчого судді від 28.06.2023 отримав 10.07.2023 (а.п. 40).
При обґрунтуванні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представник  ОСОБА_6 вказував на несвоєчасне отриманням копії рішення слідчого судді, однак апеляційним судом ці доводи належно не були проаналізовані.
Крім цього, за правилом, передбаченим ч. 4 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Виходячи з положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішується судом, а не суддею, тобто колегіально у складі трьох суддів, а отже саме таким складом суду вирішується й питання про повернення скарги через відсутність підстав для поновлення цього строку. 
Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду у постановах від 15 червня 2023 року (справа № 707/2779/14), 15 березня 2018 року (справа № 522/20586/16-к), 20 грудня 2018 року (справа № 723/3369/16-к). 
Натомість оспорювану ухвалу апеляційного суду всупереч законодавчим приписам було постановлено одноособово суддею.
Беручи до уваги наведене, з урахуванням положень ч. 2 ст. 433 КПК України, колегія суддів вважає, що зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними в розумінні положень ч. 1 ст. 412 КПК України, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Керуючись положеннями ст. ст. 370, 412, 418, 438, 440, 441 КПК України, Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 14 липня 2023 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення,                               є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                        ОСОБА_3