04.12.23
33/812/526/23
Справа № 490/6650/23
 
Провадження № 33/812/526/23         

 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 грудня 2023 року                                                              м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Шаманської Н.О.
за участю секретаря Лівшенка О.С.
захисника особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності          Чухрай В.М. 
       розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подане його захисником Чухраєм Віталієм Миколайовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2023 року, якою
        ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:
Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2023 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 070030, 5 липня 2023 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Миколаїв по вул. Еміла Димитрова в районі буд. 123 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 47, номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, за яке ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.  ОСОБА_1  пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою електронного пристрою "Драгер" у встановленому законом порядку, за результатами якого проба на алкоголь виявилася позитивною – 2,36 ‰. 
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 – Чухрай В.М. 6 листопада 2023 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови лише 27 жовтня 2023 року тому десятиденний строк на подачу апеляційної скарги відраховував з цієї дати.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – Чухрай В.М., апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
       За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
    Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
   Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом 17 жовтня 2023 року. ОСОБА_1 та його представник були присутні у судовому засіданні. Апеляційна скарга подана захисником Кононова О.В. 6 листопада 2023 року, тобто поза межами строку встановленого ст. 294 КУпАП.
Зазначені вище обставини свідчать про обізнаність  ОСОБА_1   та його захисника Чухрая В.М. про розгляд справи у Центральному районному суді м. Миколаєва та про результат розгляду справи.
Оскільки ОСОБА_1 та його захисник Чухрай В.М.  були  присутні у судовому засіданні 17 жовтня 2023 року, коли судом винесена оскаржувана постанова, то відповідно мали змогу своєчасно оскаржити постанову суду в межах десятиденного строку, передбаченого ст.294 КУпАП. Проте, з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 – Чухрай В.М. звернувся до суду лише 6 листопада 2023 року.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови від 17 жовтня 2023 року надіслано судом до реєстру 23 жовтня 2023 року, зареєстровано – 24 жовтня 2023 року та оприлюднено – 25 жовтня 2023 року. Тобто за бажання була реальна можливість у будь-кого вчасно ознайомитися з даною постановою і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та його захисник не подали вчасно апеляційну скаргу без об`єктивних на те причин, посилаючись фактично на те, що строк на оскарження ними відраховувався з 27 жовтня 2023 року, коли ОСОБА_1 отримав повний текст постанови. 
Проте, посилання на дату отримання копії постанови як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі, яка брала участь у справі.
Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить, зокрема, не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу у визначений законом строк. 
       З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
Зокрема, підставою для поновлення такого строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).
Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 та його захисника Чухрай В.М. про складення протоколу про адміністративне правопорушення, про час і місце розгляду справи судом та винесення постанови слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах, встановленого ст. 294 КУпАП 10-денного строку, з дня винесення постанови суду.
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження постанови суду не підлягає поновленню.
З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Н.О.Шаманська