ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1387/22  Номер провадження 33/814/1355/23	Головуючий у 1-й інстанції Високих М.С.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

Категорія ч.1 ст. 130 КупАП 

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Буйновій О.П. 
       за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бондаренка В.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бондаренка Віталія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 08 травня 2023 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,  не працюючого 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 08 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. 

Як вбачається з постанови 28.05.2022 о 18 год. 17 хв. у м. Харкові, по вул. Польовій,2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я водій відмовився у присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з даним судовим рішенням, адвокат Бондаренко В.В. в інтересах ОСОБА_1 , оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова винесена на неповно з`ясованих даних, ігноруючи доводи захисту. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працівниками поліції не було задокументовано, не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б надавали право законної зупинки 

транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також вважає, що відеозапис не є належним доказом по справі, оскільки він переривається та на ньому не зафіксовано згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. 

Заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренка В.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис події,  приходжу до  наступних висновків.  
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, на підставі даних

протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 300110 від 28.05. 2022 року та рапорту працівника поліції щодо причин зупинки транспортного засобу.
Частинами 1 та 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено перелік підстав для зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Відповідно до ч.3 вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. 
Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
Таким чином, суд приходить до висновку, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, у своїй постанові суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, посилається на запис відеофіксації. 
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
Як вбачається із долученого до матеріалів справи диску відеозапис що міститься на ньому не є безперервним та  складається з декількох фрагментів, які не пов`язані між собою, про що свідчить відображення часу на бодікамері. З даного відео неможливо встановити, дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій, відібрання у водія пояснень та складання долучених документів.
Наведе свідчить про порушення вимог зазначеної Інструкції, оскільки працівниками поліції не забезпечено ведення безперервної відеозйомки, що в свою чергу виключає підстави для визнання зафіксованих на бодікамері відеозаписів належними та допустимим доказами. 

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув належної уваги та дійшов помилкового висновку щодо беззаперечності доведення вини наданими доказами.
Враховуючи, що зібрані працівниками поліції докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», зібрані з порушенням норм КУпАП та вимог вказаної Інструкції, усі 

сумніви щодо доведеності вини притягнутого ОСОБА_1 необхідно тлумачити на його користь.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністрвативні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бондаренка Віталія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 08 травня 2023 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1   закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       С.А. Гальонкін