Справа № 463/184/20                         Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л. 
Провадження № 22-ц/811/623/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Псярук О.В.
за участю: представника АТ «Кредобанк» - Проценко М.М.,
представника відповідачів – Підбірного М.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк»  на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання поруки такою, що припинена,
ВСТАНОВИЛА:
28.12.2019 АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 109 від 28.03.2008 в загальному розмірі 282 118,31 доларів США, що складається з: 242 109,20 доларів США – неповернута сума кредиту; 35 043,82 доларів США – прострочені відсотки, 4965,29 доларів США – пеня по простроченій заборгованості; судового збору в розмірі 104 143,98 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 889 011,22 грн; витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 30 000,00 грн.
Позов обгрунтований тим, що 28.03.2008 між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 109, згідно умов якого банк надав у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 237 000,00 доларів США на строк до 27.03.2026, а позичальник зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з умовами договору кредитні кошти видавались для цілей індивідуального будівництва на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Виконання зобов`язань за цим договором забезпечується в тому числі іпотекою об`єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та іпотекою земельної ділянки площею 410 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610136900:06:007:0051, що належать позичальнику ОСОБА_1 ; поруками фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
18.12.2009 між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до вказаного вище кредитного договору, згідно умов якого сторони домовились внести зміни і доповнення до вказаного кредитного договору, а саме пункту 4.1 щодо графіку повернення банку кредиту, пункту 6.1 щодо способів забезпечення виконання зобов`язань за договором, зокрема визначено такими іпотеку житлового будинку загальною площею 274,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить майновому поручителю, та поруки фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Розділ 9 договору викладено також в новій редакції, в решті положення кредитного договору залишено без змін.
28.10.2011 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до якого пункти 4.1 та 3.2 щодо порядку погашення заборгованості та зобов`язання сплатити прострочені та донараховані проценти викладено в новій редакції, в решті положення договору залишено без змін.
12.12.2013 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 про внесення змін в умови кредитування до кредитного договору, згідно умов якого сторони дійшли взаємної згоди викласти пункти 2.1, 4.1, 9.1 в новій редакції. Даним додатковим договором суму кредиту було збільшено до 258 765,72 доларів США на строк до 27.03.2031 та передбачено, що сума збільшення кредиту буде спрямована на погашення прострочених відсотків. Також визначено графік погашення заборгованості, в тому числі простроченої та суми прострочених процентів, яка станом на 12.12.2013 складала 218602,05 дол. США. А пунктом 9.10 зобов`язано позичальника в термін до 31.12.2013 надати документи про реєстрацію права власності предмета іпотеки в Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно та передбачено, що у разі невиконання даної умови, процентну ставку по кредиту банком буде піднято. Всі інші положення кредитного договору залишено без змін. 12.12.2013 позичальнику було надано 21 765,72 доларів США та відповідно до виписки руху коштів ця сума 12.02.2014 була спрямована повністю на погашення відсотків згідно кредитного договору.
26.11.2014 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 2 про внесення змін і доповнень до кредитного договору, згідно умов якого сторони домовились внести зміни і доповнення до пунктів 2.1, 2.2 кредитного договору. Зокрема суму кредиту збільшено до 282 872,87 доларів США для подальшого спрямування суми збільшення на погашення прострочених та нарахованих відсотків по кредитному договору. 08.12.2014 позичальнику було надано 24 107,15 доларів США, та того ж дня ця сума була спрямована повністю на погашення відсотків згідно договору.
Одночасно, 26.11.2014 сторонами було погоджено та внесено зміни до нотаріально посвідченого договору іпотеки укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , якими зафіксовано, що сума виданого кредиту збільшується та становить 282 872,87 доларів США.
В забезпечення виконання кредитних зобов`язань 28.03.2008 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки.
26.11.2014 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 також було укладено договори поруки, згідно з якими поручителі зобов`язуються відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 109 від 28.03.2008 зі всіма змінами і доповненнями, укладеним між боржником та кредитором.
Позивач вказує, що позичальник ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитного договору з усіма змінами та доповненнями, прийняв їх та зобов`язувався виконувати, однак позичальником станом на дату подачі позову так і не було виконано своїх зобов`язань за кредитним договором, загальна сума заборгованості становить 282 118,31 доларів США, що складається з: 242 109, 20 доларів США - неповернута сума кредиту; 35 043,82 доларів США - прострочені відсотки; 4965,29 доларів США - пеня по простроченій заборгованості.
У зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, представником банку 07.10.2019 на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та на адресу його фактичного місця проживання було направлено повідомлення - вимогу про виконання зобов`язання за кредитним договором, яка останнім отримана особисто, однак повністю проігнорована. Окрім того на виконання умов договорів поруки банк письмово повідомив поручителів про існуючу заборгованість позичальника з вимогою погасити її, а саме направив 07.10.2019 на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 та на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 повідомлення - вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором, які останніми отримані особисто, однак проігноровані.
Оскільки відповідачі продовжують ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань, та порушують законні права та інтереси АТ «Кредобанк», позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. 
25.02.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали зустрічний позов до АТ «Кредобанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання поруки такою, що припинена.
В своєму позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять визнати припиненою з 25.12.2019 поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 26.11.2014, укладеного між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 109 від 28.03.2008 (з подальшими змінами), укладеного між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 ; визнати припиненою з 25.12.2019 поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 26.11.2014, укладеного між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_3 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 109 від 28.03.2008 (з подальшими змінами), укладеного між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 ; судові витрати покласти на АТ «Кредобанк».
В обґрунтування зустрічного позову покликалися на те, що відповідно до п. 4.7 договорів поруки в редакції 2014 року, порука припиняється за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання та вказують, що оскільки кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 109 від 28.03.2008, направивши боржнику та поручителям вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів (вимога AT «Кредобанк» від 15.11.2016), а договором поруки визначено трирічний строк, після закінчення якого порука припиняється, строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред`явлення вимоги поручителю (шляхом пред`явлення позову до суду) обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного у вимозі кредитора.
Відтак з огляду на те, що станом на даний час порука за кредитним договором № 109 від 28.03.2008 є припиненою, однак банк не визнає права поручителів на припинення зобов`язань за договорами поруки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили задовольнити їхній зустрічний позов.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2023 відмовлено у задоволенні позову АТ «Кредобанк» та зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову оскаржило АТ «Кредобанк».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу на те, що банківськими днями для застосування в даній ситуації вважається робочі дні банківської системи, які в АТ «Кредобанк» вважаються понеділок-пятниця, не враховуючи вихідні дні. Відтак, строк зі спливом якого в банку з`явилося право вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків, комісій настав на наступний день після закінчення строку, вказаному в п. 4.10 Кредитного договору, а саме після спливу тридцяти банківських днів з моменту отримання боржником письмової вимоги з`явилося 25.12.2016 (30 календарних днів після отримання вимоги поручителя – 24.11.2016). В той же час строк в тридцять банківських днів з моменту отримання боржником письмової вимоги (24.11.2016) настав 05.01.2017, а відтак строк позовної давності спливав 05.01.2020, а вказаний позов про стягнення заборговансоті подано 28.12.2019, в межах строку позовної давності. Відтак, вважає, що строк позовної давності Акціонерним товариством «Кредобанк» не пропущено.
Зазначає, що навіть якщо суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк позовної давності почався з моменту направлення вимоги від 15.11.2016, то заборгованість за період 3 роки до моменту пред`явлення позову (з грудня 2016 року по грудень 2019 року) та заборговансоті до закінчення строку кредитування (до 27.03.2031) все одно підлягає стягненню, оскільки в даний період боржник повинен був повертати кредит частинами (з жовтня 2016 року по лютий 2031 року включно здійснюється щомісячно рівними частинами по 1340,00 доларів США (173 транші) до 27.03.2031) згідно умов Договору №2 від 26.11.2014 про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №109 від 28.03.2008.
Вважає, що позов про стягнення заборговансоті щодо поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано в межах трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за Кредитним договором, а порука за Договорами поруки від 26.11.2014, укладеними між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не припинилася.
Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов АТ «Кредобанк» задовольнити в повному обсязі.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову сторонами не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «Кредобанк» - Проценко М.М. підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, представник відповідачів – ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення  з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2008 між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 109, за умовами якого банком було надано позичальникові грошові кошти (кредит) в сумі 237 000 доларів США на строк до 27.03.2026 для цілей індивідуального будівництва. Кредит видавався в безготівковій формі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. 
Факт виконання банком своїх зобов`язань за договором підтверджується меморіальним ордером № 1143799 від 31.03.2008, відповідно до якого ОСОБА_1 на кредитний рахунок було перераховано грошові кошти в сумі 237 000,00 доларів США.
При цьому згідно з пунктом 6.1 вказаного вище договору виконання зобов`язань за таким забезпечувалось зокрема: іпотекою об`єкта незавершеного будівництва, готовність житлового будинку 70% згідно натурних обмірів загальною площею 664,8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позичальнику ОСОБА_1 ; іпотекою земельної ділянки площею 410 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610136900:06:007:0051, що належить позичальнику ОСОБА_1 ; поруками фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
28.03.2008 ПАТ «Кредобанк» було укладено договори поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких останні виступають поручителями та зобов`язуються відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором № 109 від 28.03.2008.
18.12.2009 ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору № 109 від 28.03.2008, яким внесено зміни і доповнення до кредитного договору, а саме викладено в новій редакції пункти 4.1, 6.1 та 9 такого, в решті положення договору залишено без змін.
Зокрема в частині пункту 6.1 вказано, що виконання зобов`язань за цим договором замість іпотек об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належних позичальнику ОСОБА_1 , забезпечується іпотекою житлового будинку загальною площею 274,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить майновому поручителю.
Також 18.12.2009 AT «Кредобанк» було укладено з ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 , як майнового поручителя, договір іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язань за додатковим договором від 18.12.2009 до кредитного договору № 109 від 28.03.2008. Предметом іпотеки за даним договором є вказаний вище житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 274,4 кв.м, що належить майновому поручителю ОСОБА_2 
28.10.2011 ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 109 від 28.03.2008, яким у зв`язку з реструктуризацією заборгованості зокрема внесено зміни до пунктів 3.2 та 4.1 договору.
12.12.2013 ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 про внесення змін в умови кредитування до кредитного договору № 109 від 28.03.2008, згідно умов якого сторони дійшли взаємної згоди викласти в новій редакції пункти 2.1, 4.1 та 9.10 кредитного договору. Зокрема вказаним додатковим договором суму кредиту збільшено до 258 765,72 доларів США, а строк надання кредиту до 27.03.2031. При цьому передбачено, що сума збільшення кредиту буде спрямована на погашення прострочених відсотків.
Згідно з меморіальним ордером № 4081464 від 12.02.2014 на кредитний рахунок відповідача ОСОБА_1 було перераховано додаткових 21 765,72 доларів США, що становили 186 112,14 грн. 
13.12.2013 AT «Кредобанк» та ОСОБА_1 , від імені якого як представник позичальника та майновий поручитель діяв ОСОБА_2 , укладено договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 18.12.2009 Книш Г.М., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим номером 3896, яким фактично приведено у відповідність положення договору іпотеки зі змінами, внесеними до основного кредитного договору щодо розміру кредиту, умов та терміну його повернення.
26.11. 2014 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 2 про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 109 від 28.03.2008, яким викладено в новій редакції пункти 2.1, 2.2, 2.6, 3.2 та 4.1 договору, а розділ 3 кредитного договору «Розрахунки між Сторонами» доповнено новими пунктами. Зокрема даним додатковим договором розмір кредиту збільшено до 282872,87 доларів США, строк залишено без змін – 27.03.2031. Сума збільшення кредиту також мала бути спрямована на погашення прострочених та нарахованих відсотків по кредитному договору.
Відповідно до меморіального ордеру № 40925020 від 12.12.2014 ОСОБА_1 на його кредитний рахунок було перераховано ще 24 107,15 доларів США, що становили 374 280,62 грн. 
Окрім того 26.11.2014 ПАТ «Кредобанк» було укладено договори поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до умов яких останні як поручителі зобов`язуються відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором № 109 від 28.03.2008, розмір кредиту – 282 872,87 доларів США, дата остаточного повернення кредиту включно до 27.03.2031.
26.11.2014 між ПAT «Кредобанк» та ОСОБА_1 , від імені якого як представник позичальника та майновий поручитель діяв ОСОБА_2 , укладено ще один договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 18.12.2009 Книш Г.М., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим номером 3896, яким зокрема зафіксовано збільшення суми кредиту.
Звертаючись до суду з даним позовом АТ «Кредобанк» покликалося на те, що позичальником станом на дату подачі позову до суду не було виконано своїх зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 282 118,31 доларів США, що складається з: 242109,2 доларів США - неповернута сума кредиту; 35043,82 доларів США - прострочені відсотки; 4965,29 доларів США - пеня по простроченій заборгованості.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тлумачення статті 526 ЦК України свідчить, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України.
Так, у цій статті зазначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.
Установлено, що 15.11.2016 ПАТ «Кредобанк» направив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобов`язання в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», в якому банк вимагав усунути порушення та погасити заборгованість за кредитним договором в розмірі 277 835,90 доларів США, протягом 30 днів з моменту отримання такої вимоги. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення зазначене повідомлення було отримано ОСОБА_2 , який є поручителем, 24.11 2016. При цьому, пунктами 2.3 договорів поруки передбачено, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника. Вказану вимогу ним було виконано, що ствердив представник відповідачів у судовому засіданні. 
Отже, скерувавши 15.11.2016 вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів, а також пені, ПАТ «Кредобанк» на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 109 від 28.03.2008 з 27.03.2031 на 24.12.2016, тобто через 30 днів з моменту отримання такої вимоги.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що строк виконання зобов`язання за кредитним договором настав 05.01.2017, тобто після спливу 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит відповідно до пункту 4.10 кредитного договору, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається із вимоги від 15.11.2016, банк просив погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30 днів з моменту отримання вимоги, а не 30 банківських днів.
Районний суд правильно не взяв до уваги доводи банку про те, що вказане повідомлення направлялось виключно в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки таке повідомлення містило вимогу усунути порушення та погасити заборгованість достроково станом на 10.11.2016 на загальну суму 277 835,9 доларів США з яких: заборгованість по кредиту – 242 109,2 долари США, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом – 31 666,17 долари США, пеня – 4075,51 долари США, протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги.
З цим позовом до суду АТ «Кредобанк» звернувся 28.12.2019, що підтверджується відбитком штампу на конверті,та відомостями про відстеження даного поштового відправлення.
Відповідно до положень ст. 256 ЦК України право особи на звернення до суду за захистом свого цивільного права або інтересу може бути реалізоване протягом визначеного законом строку (в межах позовної давності).
Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Враховуючи, що банк звернувся до суду з цим позовом після закінчення трьохрічного строку з моменту отримання права вимоги за кредитним договором, а представником відповідачів ОСОБА_5 у відзиві на позовну заяву було заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову до боржника ОСОБА_1 .
Крім цього, з наявної в матеріалах даної справи виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що остання сплата заборгованості та відсотків за кредитним договором була здійснена 29.12.2015, тобто перебіг позовної давності не переривався. 
Також колегія судді погоджується із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову до поручителів ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 з огляду на таке.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Відповідно до п. 4.7 договорів поруки, укладених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 26.11.2014 з ПАТ «Кредобанк» такі припиняються за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 2-1169/11 (провадження № 14-265цс18) зазначено, що строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.
Однак у разі реалізації кредитором свого права вимоги на дострокове повернення кредиту відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України строк звернення кредитора до суду з вимогами до поручителя необхідно обраховувати з моменту настання строку дострокового повернення кредиту.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 в справі № 487/4327/16 (провадження № 61-1214св22).
Оскільки у цій справі строк дострокового повернення кредиту настав 24.12.2016, а АТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом 28.12.2019, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач пропустив встановлений частиною четвертою статті 559  ЦК України строк звернення з позовом до поручителів, тому порука ОСОБА_2  та ОСОБА_3 за договорами поруки є припиненою, а отже, немає правових підстав для задоволення позовних вимог, пред`явлених банком до поручителів.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.
Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» залишити без задоволення.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2023 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 22.12.2023
Головуючий                                                        
Судді