ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" листопада 2023 р.                                                 Справа №921/443/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                                                                       Желік М.Б.
судді                                                            Галушко Н.А.
                                                                                                       Орищин Г.В.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н та дати (вх.ЗАГС. №01-05/2721/23 від 23.08.2023) 
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2023 (суддя Хома С.О., повний текст складено та підписано 18.08.2023) 
у справі № 921/443/23
боржника:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 08.10.2021, орган № 6133, має статус ФОП
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства)

за участю апелянта: не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2023 у справі №921/443/23 відмовлено фізичній особі ОСОБА_1 , має статус ФОП у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2023, постановити нове рішення, яким порушити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Тернопільської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 27.09.2023.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 відкладено розгляд справи на 01.11.2023. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 розгляд справи відкладено на 08.11.2023.
В судове засідання 08.11.2023 скаржниця не з`явилась.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати, з огляду на наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст оскарженої ухвали.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Тернопільської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
          Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.07.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання у справі.
За результатами підготовчого засідання 02.08.2023 господарський суд ухвалив відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд дійшов висновку про те, що у заяві боржника ОСОБА_1 відсутні підстави у розумінні ст.115 КУзПБ для відкриття провадження у справи про неплатоспроможність.

Узагальнені доводи апелянта. 

          Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржену ухвалу постановлено з неправильним застосуванням норм ст.ст. 1, 39, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства. Апелянт наводить наступні доводи:
- об`єктом процедури банкрутства є пасив (борги) боржника, погашення якого відбувається в процедурах банкрутства (неплатоспроможності), і норма ст.115 КУзПБ була виконана боржником в повній мірі, відповідна інформація була зазначена на 3 аркуші заяви про відкриття у справі про неплатоспроможність; 
- боржник в повній мірі виконав вимоги ст.116 КУзПБ та надав господарському суді відповідні документи;
- визначений у ст.115 КУзПБ перелік підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не є вичерпним;
- для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї підстави або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у ч.2 ст.115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав як умови для відкриття провадження у справі (відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №902/227/20, від 17.06.2021 у справі №926/2987-б/10);
- у заявниці відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними;
- норми ч.4 ст.119 КУзПБ містять вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, який розширювальному тлумаченню не підлягає, жодна із зазначених підстав не була встановлена судом в оскарженій ухвалі щодо заяви ОСОБА_1 ;
- наявність (відсутність) у боржника активів та відсутність відкритих щодо нього виконавчих проваджень не належить до вичерпного переліку підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, натомість наявність у боржника активів має враховуватись в розробці та при затвердженні плану реструктуризації, що не перешкоджає відкриттю провадження у справі про банкрутство за наявності, підстав, передбачених статтею 115 КУзПБ (відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №902/227/20);
- висновок суду щодо відсутності ознак неплатоспроможності у ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки при поданні заяв боржник надала суду ряд документів (довідки з банків, з місця роботи, інформаційні довідки з державних реєстрів тощо), які підтверджують факт неспроможності ОСОБА_1 вчасно в повному обсязі сплатити за своїми зобов`язаннями, з урахуванням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу для подальшого існування боржника, а системний аналіз поданих документів і факторів, відображених у заяві боржника та наявність заборгованості перед кредиторами вказує на наявність ознак неплатоспроможності боржника.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.  

Відповідно до ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Відповідно до ч.2 ст.115 КУзПБ боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: - боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; - існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
У постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №909/1028/20 викладено правову позицію, відповідно до якої тлумачення частини другої статті 115 КУзПБ із застосуванням філологічного та логічного способів інтерпретації приводить до таких висновків:
- з огляду на вжиття законодавцем словосполучення «інші обставини» перелік підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не є вичерпним («інший» словник української мови визначає: 1) не цей, не той, другий; ще який небудь із ряду однорідних предметів, явищ; 2) усі, крім названого (названих), решта; 3) один з багатьох, деякий, який-небудь тощо (Словник української мови: в 11 томах. - Том 4, 1973. - Стор. 43);
- для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях наведених у частині другій статті 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (див. mutatis mutandis постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 902/227/20, від 17.06.2021 у справі № 926/2987-б/20);
- наявність у боржника майна не виключає можливості існування в нього прострочених зобов`язань перед його кредиторами, як однієї із підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Як вбачається із заяви ОСОБА_2 підставою для звернення до суду є наявність боргів перед кредиторами на загальну суму 468 292,79 грн., в тому числі підтверджених судовими рішеннями, та відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення у виконавчому провадженні.
Так, боржниця повідомила суд про фінансові зобов`язання перед наступними кредиторами:
- АТ “Ощадбанк” в розмірі 277 622,31 грн. - виникли на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду справа №2-10051/2010р. від 02.12.2010;
- ВАТ “Селянський комерційний банк “Дністер” в розмірі 22 403,63 грн. на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі №1915/1959/2012 від 03.01.2013;
- ТзОВ “Вердикт Капітал” в розмірі 110 903,76 грн. на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі  №1915/4879/2012 від 22.05.2012;
- ГУ ДПС у Тернопільській області в розмірі 47 792,83 на підставі АСВП №66098537, а також в розмірі 6091,38 грн. (підстави виникнення не зазначено);
- КС “Тернопільська ощадна кредитна спілка” в розмірі 3478,88 грн. на підставі АСВП № 33766681.                
На підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником надано, зокрема,  Інформацію з державного реєстру боржників; Витяг з реєстру виконавчих проваджень; лист Головного Управління ДПС у Тернопільській області № 10828/6/19-00-13-03-10 від 12.05.2023, відповідно до якого  зазначено, що по платнику податків ОСОБА_1 станом на 10.05.2023 загальна заборгованість складає 53884,21 грн., а саме 6091,38 єдиний податок з фізичних осіб та 47792,83 грн. зі сплати єдиного соціального внеску для фізичних осіб підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність.
Також боржник надав лист Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області  №93338 від 02.05.2023,  в якому зазначено, що  на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 та додано до листа постанови про відкриття виконавчих проваджень та постанови про завершення виконавчих проваджень. Виконавчі провадження завершено згідно із п.2. ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому, у виконавчих провадженнях було встановлено, що боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Наявність тієї обставини, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, є самостійною та достатньою підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи відповідно до ч.2 ст.115 КУзПБ.
Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі встановив наявність постанов органів державної виконавчої служби про завершення виконавчих проваджень згідно п.2. ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, проте врахував, що боржниця взагалі не погашала заборгованості в виконавчих провадженнях протягом тривалого часу, хоча заборгованість стягувалась на підставі рішень суду, які є обов`язковими до виконання та були проігноровані боржницею, а відтак суд поставив під сумнів те, що в подальшому боржником буде погашено вимоги кредиторів, яка переслідує лише мету фактичного списання заборгованості перед кредиторами.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що такі висновки суду по суті є припущеннями, які не можуть бути покладені в основу судового рішення, зокрема, мати наслідком відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у разі наявності встановлених судом обставин, які є підставою для відкриття такого провадження.
Відповідно до ч.3 ст.119 КУзПБ за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Відповідно до ч.4 ст.119 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо:
1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;
2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду;
3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;
4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.
Слід наголосити, що перелік підстав відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, передбачений у ч.4 ст.119 КУзПБ є вичерпним.
З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується наявність у спірному випадку підстави, передбаченої у п.3 ч.2 ст. 115 КУзПБ для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, апеляційний суд вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що у заяві боржника ОСОБА_1 відсутні підстави у розумінні ст.115 КУзПБ для відкриття провадження у справи про неплатоспроможність.
Окрім того, місцевий господарський суд вказав, що боржниця в конкретизованому списку боржників та кредиторів не зазначила розмір пені щодо кредиторських вимог АТ “Державний ощадний банк Україна”, однак, з мотивувальної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02.12.2010 №2-10051/2010 вбачається, що сума заборгованості по кредитному договору включає і стягнуту пеню в сумі 50 євро. 
Щодо цього зауваження слід вказати, що боржниця вказала суму боргу за інформацією відповідно до резолютивної частини рішення від 02.12.2010 у справі №2-10051/2010, в якій вказано загальну суму боргу, однак така помилка не є перешкодою для встановлення судом під час розгляду заяви основної суми боргу та суми пені (як і було встановлено місцевим господарським судом з мотивувальної частини рішення).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 19.07.2023 зобов`язано боржника надати суду, зокрема, письмові докази на підтвердження відкритого виконавчого провадження АСВП №33766681 та рішення Тернопільського міськрайонного суду щодо стягнення 3478,88 грн. заборгованості за кредитним договором.
На виконання вимог вказаної ухвали представник боржника надав суду письмові пояснення, в якому з приводу письмових доказів на підтвердження відкритого виконавчого провадження АСВП № 33766681, повідомив, що уся наявна інформація та документи були надані із листом ДВС разом з заявою, щодо пояснень з приводу рішення Тернопільського міськрайонного суду щодо стягнення 3478,88 грн. заборгованості за кредитним договором, повідомляє, що у боржника дане рішення відсутнє та звертає увагу на те, що суд має розширений доступ до судових рішень.
В оскарженій ухвалі місцевий господарський суд вказав, що боржником не вжито всіх можливих дій для отримання доказів на підтвердження відкритого виконавчого провадження АСВП №33766681 та рішення Тернопільського міськрайонного суду щодо стягнення 3478,88 грн. заборгованості за кредитним договором.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи (а.с.26) наявна копія постанови ВДВС Тернопільського РУЮ від 12.10.2012 у ВП №33766681 про закінчення виконавчого провадження з виконання судового наказу №2-н-1172/09 від 26.11.2009, виданого Тернопільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Тернопільська ощадна кредитна спілка» 3 478,88 грн заборгованості за кредитним договором, 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 25,50 грн. судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби).
Вказану копію постанови було надано представнику боржника Тернопільським ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції супровідний листом №9338 від 02.05.2023 у відповідь на адвокатський запит. У цьому листі орган державної виконавчої служби повідомив представника про відкриті та ті, які перебували на виконанні, виконавчі провадження стосовно боржниці за інформацією за перевіркою бази АСВП НАІС.
Також, боржниця додала до заяви результати пошуку з Єдиного реєстру боржників щодо фізичної особи станом на 24.04.2023 та результати пошуку в Автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 24.04.2023, з яких не вбачається наявності відкритого виконавчого провадження №33766681.
Водночас, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом в тому, що боржниця не вжила достатніх заходів для отримання в Тернопільського міськрайонного суду копії рішення щодо стягнення 3478,88 грн, однак, такі обставини не можуть розглядатись як підстава для відмови у відкритті провадження у справі.
Також місцевий господарський суд зазначив, що до конкретизованого списку боржників та кредиторів включено загальну суму заборгованості 6091,38 грн., заборгованість за основним зобов`язанням – 6091,38 грн; сума неустойки (штрафу, пені) – 0,00 грн. перед Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, однак, боржником надано до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ряду копій корінців вимог про сплату боргу (недоїмки), корінця податкової вимоги форми “Ф”, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не зарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, з яких неможливо встановити заборгованість в сумі 6091,38 грн., оскільки така сума в них не фігурує.
Колегія суддів зазначає, що  перелічені документи додано до відповіді ГУ ДПС у Тернопільській області №10828/6/19-00-13-03-10 від 12.05.2023  на адвокатський запит представника боржниці, у якій вказано, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.05.2023 складає 53 884,21 грн., що в розрізі платежів і зборів складає:
- єдиний податок з фізичних осіб (КБК:18050400) в сумі 6091,38 грн., в тому числі основний платіж – 6091,38 грн.;
- заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску для фізичних осіб- підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність складає 47 792,83 грн.
Із цього листа також вбачається, що заборгованість по Єдиному податку з фізичного осіб в розмірі 6091,38 грн. виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих згідно із заявою про застосування спрощеної системи №3783/6 від 13.03.2018, а саме по термінах сплати: 20.07.2019 – 411,21 грн., 20.08.2019 – 625,95 грн., 20.09.2019 – 625,95 грн., 20.10.2019 – 625,95 грн., 20.11.2019 – 625,95 грн., 20.12.2019 – 625,95 грн., 20.01.2020-850,14 грн., 20.02.2020 – 850,14 грн., 20.03.2020 – 850,14 грн. (а.с.35, абз.3 відповіді ГУ ДПС у Тернопільській області). До відповіді додано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування №3783/6 від 13.03.2018.
В оскарженій ухвалі місцевий господарський суд вказав, що в наданих боржником деклараціях за 2020, 2021 та 2022 роки та за 2023 рік станом на 01.05.2023 не містяться відомості про доходи членів сім`ї боржника (чоловік, батько, мати, донька і син), проставлена лише відмітка про те, що “члени сім`ї інформації не надавали”, до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про доходи членів сім`ї боржника членів сім`ї (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри), яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність чи доказів відмови боржнику у отриманні такої інформації про доходи членів сім`ї боржника.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.1 ч.7 ст.123 КУзПБ боржник має право внести виправлення у декларації в разі, якщо керуючий реструктуризацією за результатами перевірки декларації про майновий стан боржника виявить неповноту або недостовірність інформації, а у разі невиправлення допущених помилок суд першої інстанції в такому разі має процесуальну можливість закрити провадження у справі про неплатоспроможність. 
Також недоліки у поданому плані реструктуризації боргів боржника не можуть бути підставою для відмови у відкритті провадження справи про неплатоспроможність фізичної особи на етапі підготовочго засідання.
В оскарженій ухвалі зазначено, що до заяви додано лише непарні сторінки трудової книжки боржника НОМЕР_3 , відповідно до яких боржниця була призначена на посаду головного бухгалтера МП “Подолянка”, проте відомостей щодо звільнення з посади відсутні, хоча по тексту заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність зазначає, що станом на дату подання заяви боржник ОСОБА_1 не перебуває в трудових відносинах, що в свою чергу утруднює можливість погашення заборгованості.
Слід зазначити, що в матеріалах справи наявні копії сторінок 1,2,3,4,5,6 та 7 трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 , з цих сторінок дійсно вбачається, що останнім записом є призначення на посаду головного бухгалтера МП «Подолянка» 15.02.2008, проте відомостей щодо звільнення з посади відсутні. Водночас, відповідно до відкритої інформації, розміщеної у Єдиному державному реєстрі судових рішень МП «Подолянка» було визнано банкрутом 29.11.2011 постановою Господарського суду Тернопільської області у справі № 11/Б-5022/1326/2011.
Проте, надання не усіх копій заповнених сторінок трудової книжки може підставою лише для залишення заяви без руху у зв`язку з недотриманням вимог п.9 ч.3 ст.116 КУзПБ.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає передчасними висновки суду про зловживання боржницею правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про його неплатоспроможність за формальними ознаками та створення умов щодо порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу повністю або часткового з боржника.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до ч.2 ст.277 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зважаючи на те, що в апеляційній скарзі боржниця просила скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2023, постановити нове рішення, яким порушити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Тернопільської області, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а відтак оскаржену ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.275 ГПК України.  
Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги ОСОБА_1 б/н та дати (вх.ЗАГС. №01-05/2721/23 від 23.08.2023) –  задоволити частково.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2023 у справі №921/443/23 – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст складено 20.11.2023.

Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б. 

                                         суддя                                                             Галушко Н.А.

                                        суддя                                                       Орищин Г.В.