ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року 
м. Київ

справа № 600/1876/22-а
адміністративне провадження № К/990/20079/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                              Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Жука А.В.,
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 
на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.12.2022 (головуючий суддя - І.В. Маренич)
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 (головуючий суддя - О.О. Сушко, судді - І.Г. Залімський, Є.М. Мацький)
у справі № 600/1876/22-а
за позовом ОСОБА_1  
до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового та речового забезпечення за час вимушеного прогулу,  

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 142 від 18.04.2022 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 121 о/с від 19.04.2022 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області в спеціальному званні лейтенант поліції з 20.04.2022;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу з 20.04.2022.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно оскаржуваних наказів підставою для звільнення позивача слугувало вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Звертає увагу, що постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26.04.2022 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 122-4, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26.04.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вказує, що ним було компенсовано збитки власникам пошкоджених автомобілів, претензій до позивача вони не мають. З посиланням на положення статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, підкреслює, що судом спростовано факти вчинення позивачем адміністративних правопорушень за статтями 122-4, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які стали підставою для звільнення позивача зі служби. Тому, на думку позивача, висновок відповідача про неналежне виконання ОСОБА_1 службової дисципліни є необґрунтованим, а застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення є неспівмірним із виявленим проступком. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.12.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 142 від 18.04.2022 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 121 о/с від 19.04.2022 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді інспектора сектору реагування патрульної відділення поліції №4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області в спеціальному званні лейтенант поліції з 20.04.2022. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 114 123, 45 грн з відрахуванням податків та зборів. 
4. При ухваленні рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріалами службового розслідування не було встановлено (доведено) наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, не було визначено, які саме дії (бездіяльність) позивача призвели до негативних наслідків, не доведено і фактів порушення позивачем, як Присяги так і етичних норм поведінки. Крім того, приймаючи рішення на користь позивача, судами враховано, що постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн в дохід держави, а адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скаржник просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.   
6. Підставою касаційного оскарження судових рішень відповідач вказує пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
7. Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник зазначає про неправильне застосування судами норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 13.10.2020 у справі № 805/3079/17-а, від 26.11.2020 у справі № 580/1415/19, від 24.09.2020 у справі № 420/602/19, від 28.11.2019 у справі                            № 120/860/19-а, відповідно до яких відсутність факту притягнення позивача до кримінальної або адміністративної відповідальності (або наявність виправдувальної постанови суду, прийнятої за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення) не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який в порядку Дисциплінарного статуту Національної поліції України, роботодавець має право застосувати дисциплінарне стягнення. На переконання заявника судами спотворено правило преюдиціальності судових рішень, передбачені частиною шостою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач наголошує, що у межах проведення службового розслідування дисциплінарною комісією закономірно не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративних правопорушень, а була надана правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення. 
8. Обґрунтовуючи посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України заявник вказує, що судами попередніх інстанцій не повно і не об`єктивно розглянуто обставини справи в їх сукупності, взагалі не надано будь-яку оцінку поданим сторонами доказам, що мають значення для правильного вирішення спору. Скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що підставою для звільнення позивача слугувало складання відносно нього адміністративних матеріалів, оскільки факт порушення адміністративних проваджень відносно позивача слугував лише підставою для призначення службового розслідування, а тому питання наявності або відсутності вини в діях позивача у вчиненні адміністративних правопорушень не досліджувалось. 
Позиція інших учасників справи
9. Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого відповідно до приписів частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій. 
Рух касаційних скарг
10. Ухвалою Верховного Суду від 10.07.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.
11. Ухвалою Верховного Суду від 15.11.2023 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
12. Згідно службової характеристики ОСОБА_1 служить в Національній поліції України з вересня 2018 року. На посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області призначений в січні 2021 року.
13. 06.04.2022 начальником Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області В. Шепенюком складено Доповідну записку начальнику Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Р. Дударцю за фактом ДТП (з вини, з ознаками алкогольного сп`яніння) за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 та складання відносно нього адміністративних матеріалів за статтею 122-4, статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
14. Зазначено, що 06.04.2022, о 15 год. 36 хв. на спецлінію « 102» надійшло повідомлення про те, що на вул. Головній, 42 в с. Коровія Чернівецького району, відбулось зіткнення автомобіля марки «Мерседес Є280» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого, допустивши ДТП, зник з місця події, та автомобіля марки «Шевроле Вольт», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянки ОСОБА_2 . В подальшому Управлінням головної інспекції Головного управління Національної поліції було отримано інформацію про те, що водієм автомобіля «Мерседес Є280» виявився інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_1 , в Національній поліції України з 17.09.2018, на посаді з 04.01.2021. Перебуваючи поза службою, ОСОБА_1 вжив алкогольні напої, після чого вдався до керування автомобілем марки «Мерседес Є280», що перебуває у його користуванні. Під час руху в адміністративних межах с. Коровія Чернівецького району, ОСОБА_1 , проїжджаючи зону дії регульованого пішохідного переходу, не дотримавшись дистанції, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Вольт», що зупинився попереду його автомобіля на червоний (забороняючий) сигнал світлофора. Крім цього, після зіткнення, за інерцією, автомобіль ОСОБА_1 продовжив рух та допустив також зіткнення із припаркованим автомобілем марки «Хонда CRV». За результатами дослідження обставин ДТП, допущеної ОСОБА_1 , що відбувалось за участю працівників Територіального правління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, поліцейськими Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відносно ОСОБА_1 складені адміністративні протоколи за статтею 122-4, статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
15. 06.04.2022 відповідачем прийнято наказ № 317 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» з метою надання дисциплінарної оцінки діям (бездіяльності) інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4                    (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
16. 18.04.2022 дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області складено висновок службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни, допущеного інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області  Р. Дударцем.
17. Згідно висновку відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, підтвердилися. На думку дисциплінарної комісії, встановлені у ході службового розслідування факти вказують на дисциплінарний проступок ОСОБА_1 , що виразився у невиконанні ним Присяги працівника поліції, вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху, Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, Правил етичної поведінки поліцейських та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України. За своєю сукупністю, допущені             ОСОБА_1 проступки свідчать про вчинення ним грубого порушення службової дисципліни, що носить дискредитуючий характер та несумісне з подальшим проходженням ним служби в Національній поліції України. Допущений ОСОБА_1 проступок став можливим внаслідок його особистої недисциплінованості та низьких морально-ділових якостей, оскільки на нього, як поліцейського сектору реагування патрульної поліції, безпосередньо покладений службовий обов`язок контролювати дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірність експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
18. Згідно висновку службового розслідування, за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2.5, підпункту а) пункту 2.9, підпунктів а), г), д) пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, підпунктів 1), 2) пункту 6, підпункту 6) пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 № 70, абзацу 2 пункту 1 розділу II (із врахуванням пункту 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, комісія запропонувала до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
19. Наказом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 18.04.2022          № 142 «Про застосування дисциплінарного стягнення» на підставі висновку службового розслідування до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4                  (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
20. Наказом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 19.04.2022           № 121 о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 19.04.2022.
21. Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26.04.2022 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн в дохід держави. Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Релевантні джерела права й акти їх застосування 
22. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію». 
24. Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
25. За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;                  3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
26. Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
27. Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
28. Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, тут і надалі в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. 
29. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
30. Згідно з пунктами 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
31. Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
32. За статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
33. Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
34. Відповідно до частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
35. Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено у статті 19 Дисциплінарного статуту.
36. Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
Оцінка Верховного Суду 
37. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
38. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
39. Спір у цій справі виник у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення на поліцейського у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
40. Підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає у порушенні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2.5, підпункту а) пункту 2.9, , підпунктів а), г), д) пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, підпунктів 1), 2) пункту 6, підпункту 6) пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 № 70, абзацу 2 пункту 1 розділу II (із врахуванням пункту 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179. 
41. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.
42. У своїй практиці Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
43. Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
44. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
45. З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
46. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
47. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
48. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
49. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
50. Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії за наслідком службового розслідування складають висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також стосовно його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення дисциплінарного стягнення.
51. Дисциплінарна комісія наділена багатьма повноваженнями з метою встановити факти та обставини правопорушення, в тому числі проводити опитування, оцінювати пояснення поліцейського, витребовувати та вивчати документи та інші докази, отримувати консультації спеціалістів, користуватися базами даних тощо. Комісія встановлює, чи був факт порушення та чи винен у ньому поліцейський, а також визначає вид стягнення до поліцейського, у випадку, коли він визнається комісією винним. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
52. Відповідач у касаційній скарзі наголошує, що звільнення позивача на підставі висновку службового розслідування, яким установлено в його діях склад дисциплінарного проступку, є самостійною підставою для застосування до останнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та не залежить від наявності чи відсутності вини у діях позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому не вимагає доведення його вини у адміністративному провадженні. Скаржник наполягає, що метою службового розслідування не було встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, саме обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, характер і зухвалість його поведінки досліджувались в ході проведення службового розслідування, а висновки дисциплінарної комісії ґрунтувалися виключно на зібраних в ході проведеного службового розслідування доказах.
53. Колегія суддів вважає обґрунтованими такі доводи касаційної скарги та враховує при вирішенні цієї справи судову практику Верховного Суду, стосовно притягнення поліцейських до відповідальності на підставі висновків службового розслідування, та висновки викладені, зокрема, у постановах від 21.09.2018 у справі № 824/227/17-а, від 21.04.2021 у справі                        № 824/523/19-а, від 14.04.2021 у справі № 320/3085/20 та інших. 
54. Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. 
55. Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
56. У свою чергу, адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
57. Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи, або іншого виду юридичної відповідальності. Адміністративний суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
58. Матеріалами справи підтверджується, що у цій справі склад дисциплінарного проступку встановлений дисциплінарною комісією на підставі матеріалів службового розслідування, в ході якого були зібрані докази: пояснення громадян, які були учасниками ДТП, очевидця, пояснення поліцейських, які перебували на місці події безпосередньо після його скоєння, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, відеозапис факту відмови від проходження медичного огляду, відеозапис безпосереднього факту вчинення подвійного ДТП з камери магазину. 
59. Аналіз змісту висновку службового розслідування, який став підставою для винесення оскаржуваних у цій справі наказів, дозволяє дійти висновку, що результати цього службового розслідування ґрунтуються на самостійних правових підставах, заснованих на дослідженні службової документації та відібраних поясненнях у осіб, причетних до досліджуваних подій. 
60. А тому, суди попередніх інстанцій повинні були дослідити та надати оцінку висновку службового розслідування та зібраним в ході цього службового розслідування доказам, та оцінити доведеність матеріалами службового розслідування наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, що стало підставою притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
61. Водночас, не надаючи оцінку матеріалам службового розслідування, суди попередніх інстанцій, з посиланням на положення частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, врахували, що постановами у справах про адміністративне правопорушення позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито, у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративних правопорушень. 
62. Верховний Суд зауважує, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.
63. Відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, керівник має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.
64. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 13.10.2020 у справі № 805/3079/17-а, від 26.11.2020 у справі № 580/1415/19, від 24.09.2020 у справі № 420/602/19, від 28.11.2019 у справі №120/860/19-а, а тому Суд визнає слушним посилання на них касатором. 
65. Звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. 
66. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.
67. Оскільки зібрані у справі докази залишилися поза межами дослідження судами попередніх інстанцій, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) справа підлягає направленню на новий розгляд відповідно до положень статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
68. За приписами частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
69. Оскільки судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
70. При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно взяти до уваги викладене в цій постанові і встановити обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.
Висновки щодо розподілу судових витрат
71. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області задовольнити. 
2. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.12.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі № 600/1876/22-а скасувати.
3. Справу № 600/1876/22-а направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Чернівецького окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук 
                                                                      
                                                                      Н.М. Мартинюк