Постанова                              
Іменем України                           
 
04 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 522/12530/19
провадження № 61-4294св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів:  Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,             Тітова М. Ю.,      
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД», ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД», ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, визнання права власності на квартиру, витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом зобов`язання не чинити перешкод у здійсненні права власності, виселення та вселення
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2020 року у складі судді Донцова Д. Ю. та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого           2023 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Дришлюка А. І.,
 
 ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 16 грудня 2013 року № 2/7-76, за умовами якого Товариство                           з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД» (далі - ТОВ «Добробут ЛТД») продало ОСОБА_2 майнові права на квартиру під будівельним номером                   76 (нині квартира НОМЕР_1), розрахунковою площею 58,10 кв. м (нині фактична площа квартири 58,9 кв. м), яка розташована на 7-му поверсі будинку № 2 АДРЕСА_1 ;
визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 , загальною площею 58,9 кв. м, житловою площею 16,9 кв. м;
витребувати із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_1 квартиру НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 усунути та не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою, виселити ОСОБА_2 та вселити ОСОБА_1 до спірної квартири.
 
Підставою позовних вимог ОСОБА_1 зазначала те, що 28 березня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Паралелі» (далі - ТОВ «Паралелі»), що діяло від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Юг-Інвест» (далі - ТОВ «КУА «Юг-Інвест»), що, у свою чергу, діяло від імені, в інтересах та за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Перспективний» ТОВ «КУА «Юг-Інвест», і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Добробут ЛТД» Б-230/03;182-П, за умовами якого ТОВ «КУА «Юг-Інвест» зобов`язалось передати у власність ОСОБА_1 облігацію, а ОСОБА_1 зобов`язалася оплатити облігацію та прийняти її у власність на умовах цього договору. Позивач узяті свої зобов`язання виконала в повному обсязі та сплатила на користь ТОВ «КУА «Юг-Інвест» ціну облігації у розмірі 407 412,98 грн, вказана облігація була зарахована на рахунок ОСОБА_1 у цінних паперах.
 
28 березня 2008 року між ТОВ «Добробут ЛТД» і ОСОБА_1 укладено договір про пайову участь у будівництві нерухомого майна № Г1/Д-179, за умовами якого ТОВ «Добробут ЛТД» зобов`язалось передати у власність ОСОБА_1 пай (безумовне майнове право на квартиру № НОМЕР_1 розрахунковою площею 51,17 кв. м, розташовану на 7 поверсі житлового будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1), а ОСОБА_1 зобов`язалася прийняти пай і передати у власність ТОВ «Добробуд ЛТД» облігацію в обмін на пай.
 
Згідно з пунктом 5.4 договору про пайову участь у будівництві протягом десяти днів після письмового повідомлення ТОВ «Добробут ЛТД» ОСОБА_1 про прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію вона зобов`язалася передати облігацію ТОВ «Добробуд ЛТД» у власність, у тому числі здійснити всі дії, необхідні для переказу зберігачем облігації з рахунка у цінних паперах                  ОСОБА_1 та зарахування облігації на рахунок у цінних паперах ТОВ «Добробуд ЛТД», та надати зберігачу наказ про переказ цінних паперів з рахунка                   у цінних паперах ОСОБА_1 на рахунок у цінних паперах ТОВ «Добробуд ЛТД».
 
Однак ТОВ «Добробут ЛТД» взятих на себе зобов`язання щодо введення об`єкта будівництва в експлуатацію в заявлений строк (4-й квартал 2008 року) не виконало та листом від 25 квітня 2013 року повідомило позивача про готовність більшої частини будівельних робіт. Лише 01 квітня 2014 року багатоповерховий житловий комплекс з паркінгом на АДРЕСА_1 був визнаний таким, що відповідає проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельним норам і правилам та готовий до експлуатації.
 
Проте відповідач не повідомив її про введення будинку в експлуатацію,                          а позивач не видала наказ на користь ТОВ «Добробут ЛТД».
 
16 грудня 2013 року між ТОВ «Добробут ЛТД» і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно № 2/7-76, за умовами якого ТОВ «Добробут ЛТД» передало у власність ОСОБА_2 квартиру під будівельним номером 76 (нині – квартира НОМЕР_1 ), яка в подальшому у встановленому законом порядку зареєструвала право власності на цю квартиру.
 
Оскільки квартира під будівельним номером 76 (нині – квартира НОМЕР_1 ) є квартирою під № НОМЕР_1 , тому ТОВ «Добробут ЛТД» здійснило відчуження майнових прав на квартиру, які належали ОСОБА_1 , без її згоди та поза її волею, чим порушило її права як власника.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 21 лютого 2020 року                      в задоволенні позову відмовив.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване, зокрема, недоведеністю позивачем тотожності квартири під будівельним номером НОМЕР_1, розрахунковою площею 51,17 кв. м квартири під будівельним номером 76 (номер після реєстрації прав - НОМЕР_1), загальною площею 58,90 кв. м (розрахункова площа відповідно до договору - 61,60 кв. м). 
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Одеський апеляційний суд постановою від 22 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2020 року змінив та доповнив в частині мотивування. В іншій частині рішення суду залишив без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована, зокрема, недоведеністю позивачем тотожності квартири під будівельним номером НОМЕР_1 квартирі під будівельним номером 76 ; недоведеністю порушення її прав та інтересів саме оскаржуваним договором купівлі-продажу нерухомого майна. Доказів того, що будь-яке невиконання ОСОБА_1 умов договору 28 березня 2008 року зумовлене укладанням ТОВ «Добробуд ЛТД» із ОСОБА_2 договору купівлі-продажу майнових прав, немає. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та їх узагальнені аргументи
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 22 березня 2023 року,                           ОСОБА_1 просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси                            від 21 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня                   2019 року у справі № 1609/6643/12, від 24 квітня 2019 року у справі                               № 1609/10810/12, від 29 травня 2019 року у справі № 1609/6645/12, від 26 червня 2019 року у справі № 761/3428/15, від 15 травня 2019 року у справі № 522/102/13,                              від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15 та постановах Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі № 638/18280/13, від 04 грудня 2019 року                        у справах № 344/16245/13 та № 752/2151/17, від 15 квітня 2019 року у справі                  № 607/16852/15.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.
Порушивши зобов`язання за договором про пайову участь у будівництві, ТОВ «Добробуд ЛТД» не завершило будівництво та не ввело в експлуатацію об`єкт будівництва у строк, встановлений договором, а ввело будинок до експлуатації лише 01 квітня 2014 року і не повідомило позивача про цей факт.
ОСОБА_1 набула права власності на квартиру НОМЕР_1 (будівельний номер НОМЕР_1) в будинку АДРЕСА_1 , оскільки виконала всі свої зобов`язання за договором купівлі-продажу облігацій  і за договором пайової участі у будівництві. Невиконання ТОВ «Дорбробуд ЛТД» своїх зобов`язань емітента щодо погашення боргових цінних паперів не може бути перешкодою для отримання ОСОБА_1 права власності на куплену нею квартиру.
Висновки судів про те, що позивач не набула права власності на спірну квартиру у встановленому законом і договором порядку, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо визнання її власником квартири, не ґрунтуються на законі. 
Позиція судів про те, що після закінчення строку погашення облігації вона втратила свою здатність як товар, є безпідставною і необґрунтованою, оскільки суди в оскаржуваних судових рішеннях не послались на жодну норму матеріального права, яка підтверджувала б такий висновок суду.
Укладаючи із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, ТОВ «Добробуд ЛТД» здійснило відчуження майнових прав на квартиру, яка належала ОСОБА_1 на праві власності, без її згоди та поза її волею, тому спірний договір купівлі-продажу майнових прав мав бути визнаний судом недійсним.
На тепер ОСОБА_2 чинить ОСОБА_1 перешкоди в користуванні спірною квартирою, оскільки ОСОБА_2 користується нею на власний розсуд, що підтверджується фактом реєстрації права власності на спірну квартиру саме за ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 не пускає ОСОБА_1 у квартиру та не дозволяє позивачу користуватись нею.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
24 квітня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
28 березня 2008 року між ТОВ «Паралелі», що діяло від імені та в інтересах ТОВ «Компанія з управління активами «Юг-Інвест», що, у свою чергу, діяло від імені,               в інтересах та за рахунок пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Перспективний» ТОВ «КУА «Юг-Інвест», і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Добробут ЛТД»                              «Б-230/03;182-П, за умовами якого ТОВ «КУА «Юг-Інвест» зобов`язалось передати у власність ОСОБА_1 облігацію, а ОСОБА_1 зобов`язалася оплатити облігацію та прийняти її у власність на умовах цього договору.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання виконала в повному обсязі та сплатила на користь ТОВ «КУА «Юг-Інвест» ціну облігації в розмірі 407 412,98 грн, а саме:                 28 березня 2008 року - 8 148,25 грн, що підтверджується квитанцією                         № 120-1305S/1, та 21 квітня 2008 року - 399 264,73 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 21 квітня 2008 року № 22, набувши право власності на облігацію, яка була зарахована на її рахунок у цінних паперах.
28 березня 2008 року між ТОВ «Добробут ЛТД» і ОСОБА_1 укладено договір про пайову участь у будівництві нерухомого майна № Г1/Д-179, за умовами якого ТОВ «Добробут ЛТД» зобов`язалось передати у власність ОСОБА_1 пай (безумовне майнове право на квартиру № НОМЕР_1 розрахунковою площею 51,17 кв. м, розташовану на 7 поверсі житлового будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1), а ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти пай і передати ТОВ «Добробуд ЛТД» в обмін на пай облігацію у власність.
Згідно з пунктами 3.2-3.3 облігація передається в обмін на пай за номінальною вартістю, що становить 113 578,20 грн, а пай передається в обмін на облігацію за вартістю 113 578,20 грн, у т. ч. ПДВ 20 %. Оскільки підприємство є емітентом облігації, то, укладаючи цей договір і отримуючи облігацію у власність на умовах цього договору, підприємство здійснює її викуп.
Відповідно до пункту 4.3 договору про пайову участь у будівництві орієнтовний строк закінчення будівництва і прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію             -  4-й квартал 2008 року.
Згідно з пунктом 5.4 договору про пайову участь у будівництві протягом десяти днів після письмового повідомлення ТОВ «Добробут ЛТД» ОСОБА_1 про прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію ОСОБА_1 зобов`язується передати облігацію ТОВ «Добробуд ЛТД» у власність, у тому числі здійснити всі дії, необхідні для переказу зберігачем облігації з рахунка у цінних паперах ОСОБА_1 та зарахування облігації на рахунок у цінних паперах ТОВ «Добробуд ЛІД», та надати зберігачу наказ про переказ цінних паперів з рахунка                     у цінних паперах ОСОБА_1 на рахунок у цінних паперах ТОВ «Добробуд ЛТД».
Відповідач на запит позивача видав довідку від 25 квітня 2013 року № 1385/04 про стан готовності житлового будинку, з якої видно, що у квітні 2013 року більша частина всіх будівельних робіт (але не всі) вже була виконана.
Листом від 30 квітня 2013 року № 1395/04 ТОВ «Добробуд ЛТД» повідомило ОСОБА_1 про те, що площа, яка зайнята внутрішньоквартирними перегородками, встановленими у квартирі № НОМЕР_1, розташованій на 7-му поверсі в будинку № 2 за адресою: АДРЕСА_1 , становить 2,7 кв. м.
Згідно з довідкою від 22 травня 2013 року № 1526/05 ТОВ «Добробуд ЛТД» повідомило ОСОБА_1 , що квартира будівельний номер НОМЕР_1, яка розташована на 7 поверсі в будинку № 2 ЖК «Гагарін Плаза – 1» за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з технічним паспортом БТІ на весь об`єкт будівництва в цілому відповідає квартирі НОМЕР_2 .
Зміни до договору про пайову участь у будівництві нерухомого майна № Г1/Д-179 в частині будівельного номера об`єкта не вносились.
16 грудня 2013 року між ТОВ «Добробут ЛТД» і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно № 2/7-76, за умовами якого ТОВ «Добробут ЛТД» передало у власність ОСОБА_2 квартиру під будівельним номером 76 (нині квартира НОМЕР_1), на момент підписання цього договору розрахунковою площею 60,80 кв. м, що розташована на 7-му поверсі жилого будинку № 2 об`єкта будівництва.
01 квітня 2014 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю України видала ТОВ «Добробуд ЛТД» сертифікат № ІV 165140910394, відповідно до якого багатоповерховий житловий комплекс з паркінгом за адресою:                     АДРЕСА_1 був визнаний таким, що відповідає проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та готовий до експлуатації.
Виконання ТОВ «Добробут ЛТД» взятих на себе обов`язків з введення об`єкта будівництва в експлуатацію відбулось з порушенням встановлених в договорі строків.
16 червня 2014 року розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 343 багатоповерховому житловому комплексу                            з паркінгом, який розташований в АДРЕСА_1 (будівельний номер), загальною площею 70 088,5 кв. м, замовником будівництва якого є ТОВ «Добробуд ЛТД», було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .
Згідно з актом приймання-передачі від 29 грудня 2014 року № 442 загальна площа квартири НОМЕР_1, будівельний номер 76, на АДРЕСА_1 становить 58,90 кв. м (розрахункова площа за договором 61,60 кв. м).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 липня 2019 року № 172561168 спірна квартира належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 16 грудня 2013 року № 2/7-76: угоди                            від 29 грудня 2014 року про внесення змін до договору від 16 грудня 2013 року    № 2/7-76; акта приймання-передачі нерухомого майна від 29 грудня 2014 року             № 422.
Порядок і строки погашення іменних безпроцентних (цільових) облігацій ТОВ «Добробуд ЛТД» було встановлено розділом 13 Інформації про випуск іменних безпроцентних (цільових) облігацій ТОВ «Добробуд ЛІД» із змінами, затвердженими загальними зборами учасників ТОВ «Добробуд ЛТД», протокол від 10 жовтня 2006 року № 20 (далі - Інформація про випуск облігацій).
Згідно з пунктом 13.2 Інформації про випуск облігацій погашення облігацій відбувається після закінчення будівництва об`єкта будівництва та введення його в експлуатацію у визначені цією інформацією про випуск строки на підставі зведеного облікового реєстру власників облігацій Емітента після перерахування власником облігацій на рахунок Емітента . Зведений обліковий реєстр складається на кінець дня, що передує даті погашення облігацій та надається на дату початку погашення облігацій.
Пунктом 12.3 бюлетеня про випуск іменних безпроцентних (цільових) облігацій встановлено термін їх обігу, а саме: дата початку обігу -  20 листопада 2006 року, дата закінчення обігу - 21 січня 2010 року.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                  2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм                   права  в  межах   касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга  не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
У частині третій статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. 
 
Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пунктом 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян                                і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.
 
Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення  в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.  
 
Згідно зі статтею 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). За правилами статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.  
 
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
 
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.
 
Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 зазначала, що квартира під будівельним номером 76 (нині – НОМЕР_1) є квартирою під будівельним № НОМЕР_1 , з огляду на що ТОВ «Добробут ЛТД» здійснило відчуження майнових прав на квартиру, які належали ОСОБА_1 , без її згоди та поза її волею, чим порушило її права як власника.
 
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Отже, звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 насамперед повинна була довести наявність своїх прав на квартиру під будівельним номером 76 (нині – НОМЕР_1 )  належними, достатніми та допустимими доказами.
 
Суди встановили, що 28 березня 2008 року між ТОВ «Добробут ЛТД»                                    і ОСОБА_1 укладено договір про пайову участь у будівництві нерухомого майна № Г1/Д-179, за умовами якого ТОВ «Добробут ЛТД» зобов`язалось передати у власність ОСОБА_1 пай (безумовне майнове право на квартиру   № НОМЕР_1 розрахунковою площею 51,17 кв. м, розташовану на 7 поверсі житлового будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1), а ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти пай і передати ТОВ «Добробуд ЛТД» в обмін на пай облігацію у власність.
 
16 грудня 2013 року між ТОВ «Добробут ЛТД» і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно № 2/7-76, за умовами якого ТОВ «Добробут ЛТД» передало у власність ОСОБА_2 квартиру під будівельним номером 76 (нині – НОМЕР_1), на момент підписання цього договору розрахунковою площею 60,80 кв. м, яка розташована на 7-му поверсі жилого будинку № 2 об`єкта будівництва.
 
Також, суди встановили, що ані будівельні номери, ані загальна площа квартир, щодо яких ТОВ «Добробут ЛТД» були укладені договори від 28 березня 2008 року з ОСОБА_1 та від 16 грудня 2013 року із ОСОБА_2 , не збігаються.
 
Тобто індивідуальні ознаки, якими наділена квартира із будівельним номером НОМЕР_1 , не відповідають індивідуальним ознакам, які має квартира з будівельним             номером 76 (нині квартира НОМЕР_1 ).
 
Матеріали справи не містять належних, достатніх і допустимих доказів того, що квартира під будівельним номером НОМЕР_1 є квартирою під будівельним номером 76 (нині - НОМЕР_1).  
 
Ураховуючи наведене та встановивши, що квартира з будівельним номером                   НОМЕР_1 , яка визначена договором про пайову участь у будівництві нерухомого майна № Г1/Д-179, не є тим самим нерухомим майном, що і квартира з будівельним номером 76 (нині - НОМЕР_1), суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем її права на квартиру будівельний номер 76 (нині - НОМЕР_1).  
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Наведене передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів  у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а докази оцінені як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
 
Аргументи касаційної скарги стосовно доведеності позивачем відповідності квартири будівельний номер НОМЕР_1 квартирі будівельний номер 76 зводяться до необхідності переоцінки встановлених судами фактичних обставин, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).
 
Оскільки позивач не довела свого права, передбаченого укладеним між нею                  і ТОВ «Добробут ЛТД» договором про пайову участь у будівництві нерухомого майна від 28 березня 2008 року № Г1/Д-179, саме на квартиру будівельний номер 76 (нині - НОМЕР_1), Верховний Суд не перевіряє інших підстав заявленого у цій справі позову, зокрема належне виконання позивачем умов зазначеного договору. 
 
З урахуванням встановлених судами фактичних обставин справи, висновки судів про недоведеність заявлених позовних вимог не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, зазначених у касаційній скарзі.
 
Частиною першої статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального                                            і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в незміненій частині та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2020 року                        в незміненій частині та постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
Судді                                                                                                 А. Ю. Зайцев
                                                                                                            В. М. Коротун
                                                                                                            Є. В. Коротенко
                                                                                                            М. Ю. Тітов