ПОСТАНОВА
      ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 201/7758/23
провадження № 61-14011св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                   Коротуна В. М.,
 
учасники справи:            
позивач  - ОСОБА_1 ,
відповідач - Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2023 року у складі судді Федоріщева С. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Зайцевої С. А., Барильської А. П., Максюти Ж. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати відповідь Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 20 червня 2023 року № 3-2290/0/261-23 такою, що не відповідає дійсності та суперечить законодавству України. 
Посилався на те, що 05 червня 2023 року звернувся із запитом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо реалізації своїх прав на користування водним ресурсом у межах природно-заповідного фонду на території Шолоховського водосховища, де було створено Ландшафтний заказник загальнодержавного значення «Базавлуцький прибережно-річковий комплекс».
20 червня 2023 року отримав відповідь на своє звернення від Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації за вих. № 3-2290/0/261-23, в якій  було зазначено, що забір та використання води для сільськогосподарських потреб на території Шолоховського водосховища, як об`єкта, що входить до складу заказника, суперечить його цілям та завданням. 
Вважає таку відповідь неправомірною та такою що не відповідає нормам законодавства України і Положенню про Ландшафтний заказник загальнодержавного значення «Базавлуцький прибережно-річковий комплекс».
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2023 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання відповіді такою, що не відповідає дійсності та суперечить законодавству України, відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.
Роз`яснено ОСОБА_1 , що переданий ним на вирішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська спір відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства і повинен розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. 
Суд першої інстанції виходив із того, що спір у цій справі є публічно-правовим і підлягає вирішенню за правилами КАС України, оскільки пов`язаний із незгодою позивача з діями суб`єкта владних повноважень.  
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
ПостановоюДніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2023 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до положень частини третьої статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на сформовані ОСОБА_1 позовні вимоги поширюється юрисдикція адміністративних судів..
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків про відмову у відкритті провадження за позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Суди не врахували, що звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і він оспорює відповідну відповідь, яка порушує його цивільне право на водокористування, як загальне, так і спеціальне відповідно до норм Водного кодексу України.
Доводи інших учасників справи
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська справу № 201/7758/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання відповіді такою, що не відповідає дійсності та суперечить законодавству України.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
Суди встановили, що 03 лютого 2023 року ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до Дніпровської обласної державної адміністрації з запитом на інформацію, чи заборонено на території Шолохівського водосховища (Дніпропетровська область),як об`єкта, що входить у Ландшафтний заказник загальнодержавного значення «Базавлуцький прибережно-річковий комплекс» здійснювати діяльність у вигляді - забір та/або використання води для своїх сільськогосподарських потреб.
За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 19 червня 2023 року Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації надав відповідну відповідь за                                               вих. № 3-2290/0/261-23.
Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_1 просив визнати вказану відповідь такою, що не відповідає дійсності та суперечить законодавству України.
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Підставою касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій є посилання заявника на неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Стаття 124 Конституції України визначає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС України).
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначаються Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації (стаття 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
У постанові Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі                                   № 757/57620/20 (провадження № 61-610св22) зазначено, що «відповідно до частини другої статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача (частина друга статті 23 ЗУ «Про доступ до публічної інформації»). В частині третій статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України».
Суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської обласної державної адміністрації з запитом на інформацію з приводу діяльності на території Шолохівського водосховища Дніпропетровської області, на яку Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації надав відповідну відповідь.
Заявник вважав таку відповідь необґрунтованою та просив визнати її такою, що не відповідає дійсності та суперечить законодавству України.
Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації з огляду на те, щоспір у цій справі є публічно-правовим і підлягає вирішенню за правилами КАС України, оскільки пов`язаний із наданням відповіді на запит розпорядником публічної інформації.
Аргументи касаційної скарги є ідентичними доводам заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі доводи заявника, які не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що суди порушили норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судами, що в силу положень статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.           
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду  - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює. 
Керуючись статтями  400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.                                                                        
         Судді:                                                                                                М. Є. Червинська

 А. Ю. Зайцев

  В. М. Коротун