ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" листопада 2023 р.           Справа№ 910/4605/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гончарова С.А.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Станіка С.Р. 

без виклику сторін
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023
у справі № 910/4605/23 (суддя - Балац С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "УКРЕНЕРГОТРАНС"
до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"
про стягнення 173 691,77 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) "УКРЕНЕРГОТРАНС" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства (далі - АТ) "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 173 691,77 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок здійснення відповідачем перевезення вантажних вагонів позивача було виявлено розукомплектування останніх, що в подальшому призвело до заподіяння позивачу збитків.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 173 691,77 грн збитків та 2 684,00 грн судового збору за подання позову.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.    
Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник зазначав, що матеріалами справи підтверджується не пошкодження вагонів, а крадіжка деталей з вагонів третіми особами, а отже вини відповідача у розукомплектуванні вагонів власності позивача не має. Апелянт також вказував, що   порожні приватні вагони не мають статусу "вантажу", тому залізниця не зобов`язана відповідати за завдані позивачу збитки на підставі ст. 110 Статуту залізниці України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023, у складі колегії суддів: Гончаров С.А. (головуючий), Шаптала Є.Ю., Станік С.Р., поновлено апелянту пропущений строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Cуддя Станік С.Р. перебував у відряджені з 25.09.2023 по 28.09.2023, а з 29.09.2023 по 27.10.2023 у відпустці. 
Cуддя Гончаров С.А. перебував у відряджені з 14.10.2023 по 24.10.2023, а з 25.10.2023 по 10.11.2023 у відпустці. 
Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний господарський суд встановив наступне.
Відповідачем було здійснено перевезення вантажних вагонів позивача і на станції "Кривий ріг" Придніпровської залізниці виявлено їх пошкодження (розукомплектування), а саме: №№ 53575304, 53765483, 53517082, 52725694, 53516902, 56672041, 56671803 та 56659972.
Вказані вагони були направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності головної та магістральної частин повітророзподільника, на підставі чого були оформлені повідомлення форми ВУ-23М, а саме: від 16.01.2022 № б/н, 16.01.2022 № б/н, 16.01.2022 № б/н, 16.01.2022 № б/н, 16.01.2022 № б/н, 22.01.2022 № б/н, 27.01.2022 № б/н, 01.02.2022 № б/н.
Також позивач звернувся до регіональної філії "Придніпровська залізниця" щодо складання актів з приводу пошкодження вагонів в результаті чого були складені акти про пошкодження вагонів ф. ВУ-25М, а саме: від 15.01.2022 № 53575304, від 16.01.2022 № 53765483, від 16.01.2022 № 53517082, від 16.01.2022 № 52725694, від 16.01.2022 № 53516902, від 22.01.2022 № 56672041, від 01.02.2022 № 56671803 та від 27.01.2022 № 56659972.
Відповідно до п. 20 Правил складання актів, затверджених  наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі ушкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні.
Так, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені  Статутом залізниць України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі № 904/4195/16, від 17.01.2017 у справі № 904/3013/16.
Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу" і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов`язки, передбачені  Статутом залізниць України, зокрема, право у разі пошкодження або розукомплектування, або втрати частини вагонів із групи - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом залізниць розмірах. Однак за фактом розукомплектування вагонів жодного акту представниками ПАТ "Укрзалізниця" не було складено.
Відповідно до абз. 1 п. 110  Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.
Згідно п. 114  Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини підчас перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.
Абзацем 2 п. 126  Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.
Відповідно до п. 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених  наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин внаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.
Також у даному стандарті зазначено, що пошкодження можуть бути істотними і бути причиною вилучення вагона із експлуатації, а відтак складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого.
Відповідно до п. 6.2.7 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці № 264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями згідно з наказом № 312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПТ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.
Згідно п. 6.2.1 зазначеної Інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти: дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.
Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для постановки такого вагону в состав поїзду.
Позивач зазначав, що внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, він був змушений передати вагонному депо "Батуринське" Придніпровської залізниці придбані  деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення.
Так, позивачем було придбано деталі на загальну суму 153 360,00 грн, які встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, що підтверджується: видатковими накладними від 11.06.2020 № НФ000000335, від 26.06.2020 № НФ000000354, від 18.06.2020 № НФ000000340 та від 20.01.2022 № 223, від 28.03.2022 № 544, від 11.04.2022 № 261; актами приймання-передачі від 20.01.2022 № 7-1-2022, від 28.03.2022 № 15-2022 та від 11.04.2022 № 17-1-2022.
Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.
У зв`язку із розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до вагонного депо "Батуринське" Придніпровської залізниці для проведення ремонтних робіт на якому і були виконані роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони.
Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 15 598,54 грн.
Також за результатами завданих пошкоджень вагонів позивач був змушений здійснити оплату подавання та збирання вагонів до місця ремонту та подальшого їх повернення до місця завантаження, відповідно до актів приймання-здавання наданих послуг на загальну суму 4 733,23 грн.
Відтак, сума прямих збитків, які виникли у позивача у зв`язку із розукомплектуванням вагонів становить 173 691,77 грн та складається з: 153 360,00 (придбані деталі), 15 598,54 грн. (технічне обслуговування), 4 733,23 грн. (витрати на оплату подавання та збирання вагонів). 
Згідно п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, сума збитків за пошкодження вагона складається з витрат на транспортування пошкодження вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до  Збірника тарифів на перевезення вантажів, залізничним транспортом України, затвердженого  наказом Міністерства транспорту України № 551 від 15.11.1999. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрати на перевезення вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо від ремонту вати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надаються разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням, визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.
Відповідно до  ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
Згідно ч. 1  ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу "в шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.
Колегія суддів дослідила доводи апелянта та зазначає, що відповідач є особою яка відповідальна за збереження ввіреного їй вантажу (власних порожніх вагонів), а протиправною поведінкою відповідача є незабезпечення належної охорони, яка призвела до розукомплектування вагонів (крадіжки їх частин та механізмів) невстановленими особами і відповідач не довів, що він вчинив всі необхідні та достатні дії для збереження ввіреного майна, а тому саме відповідач є особою, на яку покладено обов`язок щодо відшкодування збитків заподіяних майну позивача.
Окрім того, всупереч твердженням відповідача, порожні приватні вагони мають статус "вантажу", що встановлено апеляційним судом вище.
Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачеві суму грошових коштів, сплачену позивачем з метою ремонту вагонів на загальну суму 173 691,77 грн, а отже судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги. 
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/4605/23 залишити без змін.
Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.
Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            С.А. Гончаров 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                С.Р. Станік