ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8712/23 Справа № 227/2008/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2023 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 227/2008/23
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Остапенко В.О.
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
заявник  ОСОБА_1 
боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2023 року, яка постановлена суддею Корнєєвою В.В. у м. Добропілля Донецької області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, 
УСТАНОВИВ:
11 серпня 2023 року представник  ОСОБА_1 — адвокат Сакун В.А. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку.
В обґрунтування вимог заяви представник заявника посилався на те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Краснолиманське» з 06 травня 2019 року по 08 травня 2020 року. Був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. ТОВ «Краснолиманське» не проводить виплати заборгованості із заробітної плати, незважаючи на вимоги ОСОБА_1 . Відповідно до довідки № 205 від 01 серпня 2023 року заборгованість з виплати заробітної плати складає 79 288,12 грн. Згідно статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Необхідно звернути увагу на пункт 20 Постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року, де зазначено, що на користь працівника стягується середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Законом № 2352-IX від 01 липня 2022 року було внесено редакцію в ст.117 КЗПП України, згідно якої підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Оскільки, згідно з статтею 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи, то зобов?язання сплатити середній заробіток обмежено шестимісячним строком лише з 01 липня 2022 року, та в даному випадку строк для виплати скориться до 01 січня 2023 року. До 01 липня 2022 року до внесення змін до ст.117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток повністю. А після внесення змін до ст.117 КЗпП України такий середній заробіток обмежений 6-ти місячним строком. У період з 09 травня 2020 року (наступний день після звільнення) по 01 січня 2023 року кількість робочих днів склала 662. Згідно довідки № 135 від 25 травня 2023 року середньоденний заробіток заявника становить 1 097,48 грн. Тобто за період з 09 травня 2020 року по 01 січня 2023 року потрібно стягнути 662 х 1 097 грн 48 коп = 726 531 грн 76 коп. На підставі викладеного, представник заявника  ОСОБА_1 - адвокат Сакун В.А. просив суд стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 79 288,12 грн та середній заробіток за період з 09 травня 2020 року по 01 січня 2023 року у розмірі 726 531 грн 76 коп та судовий збір. Судовий наказ в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Сакун В.А., про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 - адвокат Сакун В.А. просить ухвалу суду від 15 серпня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до положень ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно із ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Встановлено, 11 серпня 2023 року представник  ОСОБА_1 — адвокат Сакун В.А. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Сакун В.А., про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку (а.с.22).
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з порушенням норм статей 163, 165 ЦПК України, оскільки заявником не надано суду першої інстанції належним чином звіреної довідки про розмір заборгованості по заробітній платі, та не надано доказів підтвердження визнання роботодавцем суми середнього заробітку. 
Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості по заробітній платі та середнього.
03 липня 2023 року заявником ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., подано позовну заяву до Добропільського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на його користь про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.
Перевіряючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки доказів на підтвердження того, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у справі № 227/2008/23 подана з іншими вимогами ніж позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у справі № 227/1594/23 матеріали справи не містять.
За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, зокрема постановлення оскаржуваної ухвали з порушеннями норм процесуального права, а також фактичним обставинам справи, є безпідставними.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
       
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2023 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 15 листопада 2023 року.

Головуючий: 

Судді: