ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 грудня 2023 року           справа №200/1119/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання – Передерій Є.О.,  за участю представника позивача – Малиновського Д.В., представника відповідача – Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року (головуючий суддя І інстанції – Кошкош О.О.), складене у повному обсязі 22 червня 2023 року, у справі № 200/1119/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2021 № 000/7038/0901,-
                                                            
                                                           ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про:
визнання протиправним та скасування податкових повідомлення-рішень від 25.06.2021 №000/7038/0901, від 25.06.2021 №000/7039/0901
13 грудня 2021 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі №200/16433/21, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
16 березня 2023 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду роз`єднано у самостійні провадження вимоги щодо скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 25.06.2021 №000/7038/0901, яке прийнято на підставі акту перевірки від 24.05.2021 №5318/05/99/05/09/0019107 (справа № 200/1119/23). 
Позовна вимога щодо скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 25.06.2021 №000/7039/0901, яке прийнято на підставі акту перевірки від 24.05.2021 №5320/05/99/01/09/00191075 залишена на розгляді в адміністративній справі №200/16433/21.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року по справі № 200/1119/23 позовні вимоги задоволено.  
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 25.06.2021 №000/7038/0901. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на надання не вірної оцінки обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції  та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що управлінням проведена фактична перевірка, в результаті якої виявлено порушення, а саме зберігання пального на місці (м.Торецьк, смт. Новгородська, вул. Зарічна, буд.1) у період з 30.11.2020 по 09.02.21 без отримання ліцензії, факт зберігання підтверджується передавальним актом, актом інвентарізації та оборними відомостями за січень, лютий 2021 року.
При цьому скаржником вказано на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині відмови у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі за для збору та надання доказів по справі та відмови у задоволені клопотання про  проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним  в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав на правильність висновків суду першої інстанції. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» зареєстровано як юридична особа, код ЄДРПОУ 00191075. Один із видів економічної діяльності – оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами. Є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» (код ЄДРПОУ 31297266).
ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» має ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі від 10.02.2021 №990514202100007 терміном дії з 10.02.2021 по 10.02.2026 за адресою – Донецька область, м.Торецьк, вул.Зарічна, буд.1.
11 травня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецької області прийнято наказ №818-н «Про проведення фактичної перевірки ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод». З наказу вбачається, що фактичну перевірку ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» за адресою Донецька область, м.Торецьк, смт.Новогродське, вул. Зарічна, 1 призначено на підставі вимог ст.19-1, ст.20, ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 с.80 Податкового кодексу України з метою здійснення функцій, визначених законодавством в сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
У період з 18.05.2021 по 21.05.2021 за період діяльності з 01.07.2019 по 18.05.2021 на підставі наказу від 11.05.2021 №818-н здійснена фактична перевірка з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва,  зберігання та обігу пального контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС. Об`єктом фактичної перевірки є акцизний склад №1016059 за адресою Донецька область, м.Торецьк, смт.Новогродське, вул. Зарічна, 1. 
24 травня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено акт №5318/05/99/05/09/00191075 про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на орган ДПС. Згідно акту, об`єктом фактичної перевірки є акцизний склад №1016059 за адресою Донецька область, м.Торецьк, смт.Новгородська, вул.Зарічна, буд.1. Перевіркою, зокрема пунктом 2, встановлено зберігання пального на місці (м.Торецьк, смт.Новгородська, вул.Зарічна, буд.1) у період з 30.11.2020 по 09.02.2021, без отримання ліцензії. Зазначено, що факт зберігання підтверджується передавальним актом ТОВ «ІНКОР І К» від 30.11.2020, актом інвентаризації від 05.01.2021 №1 (форма 24.НП – склад ПММ) та оборотними відомостями за січень, лютий 2021 року.
25 червня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено податкове повідомлення-рішення форми «С» №000/7038/0901 на підставі акту перевірки від 24.05.2021 №5318/05/99/05/09/00191075, яким за порушення п.1, 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано суму штрафу у розмірі 500000 грн.
Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до ППР від 25.06.2021 №000/7038/0901 за  порушення п.1, 8 ст. 15 Закону №418/95-ВР в частині зберігання пального без наявної ліцензії на право зберігання пального згідно абз.9 ч.2 ст.17 Закону №418/95-ВР застосовано штраф у розмірі 500000 грн. 
За результатом розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 05.11.2021 №25128/6/99-00-06-03-02-06, яким податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скаргу без задоволення.
Не погодившись із зазначеним податковим рішенням, товариство звернулось до суду з адміністративним позовом про його скасування, з підстав наведених в адміністративному позові.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про необхідність скасування  прийнятого податкового повідомлення-рішення. 
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Предметом доказування у цій справі є обставини, які підтверджують або спростовують висновки контролюючого органу про наявність в діях позивача складу правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-В (далі – Закон  №481/95-ВР).
З 1 січня 2016 року ПК України визначав, що діяльність з реалізації пального обумовлювалася обов`язком суб`єкта господарювання зареєструватися платником акцизного податку, а також виконувати вимоги, пов`язаних із обігом пального. Водночас, законодавець встановив, що приміщення для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального не є акцизним складом (підпункт 14.1.6), а суб`єкти господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального не є розпорядниками акцизного складу (підпункт 14.1.224).
До 1 липня 2019 року діяльність з виробництва, реалізації та зберігання пального не підлягала ліцензуванню.
З 1 липня 2019 року набрав чинності Закон України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким внесено зміни до ПК України та Закону №481/95-ВР.
З цього часу Закон №481/95-ВР почав додатково визначати основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України, а норми ПК України встановили більш ширше поняття акцизних складів, в тому числі, визначили критерії, за яких відповідна територія/ємність не вважається акцизним складом.
За змістом статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
 Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.
 У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлена відповідальність за зберігання пального без наявності ліцензії у вигляді штрафних санкцій в сумі 500000 гривень. 
Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулює (встановлює, визначає) Закон України від 2 березня 2015 року № 222-VIII "Про ліцензування видів господарської діяльності" (далі - Закон № 222-VIII).
 Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону № 222-VIII (у редакції з 1 липня 2019 року) ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, які ліцензуються відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Частиною першою статті 8 Закону № 222-VIII (у редакції на 1 липня 2019 року) передбачено, що у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.
Згідно з абзацом четвертим пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 222-VIII у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.
Частиною другою статті 20 Закону № 222-VIII встановлено, що у разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.
Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. Вказана постанова набрала чинності 1 липня 2019 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, у постанові від 1 грудня 2020 року (справа №580/1550/20) Верховний Суд, проаналізувавши приписи пункту 4 частини першої статті 3, частини першої статті 8 Закону №222-VIII дійшов висновку, що законодавець при запровадженні ліцензування торгівлі пальним дотримався принципів, встановлених цим Законом, щодо надання достатнього строку для реалізації прийнятих змін, який склав вісім місяців з дня прийняття Закону № 2628-VІІІ.
Разом з тим, вищий орган виконавчої влади України з метою реалізації положень Закону №481/95-ВР у частині внесених змін Законом №2628-VІІІ, лише 19 червня 2019 року постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 1 липня 2019 року, визначив органом ліцензування ДФС України та її територіальні органи.
Зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади (КМУ, ДФС) щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшення суб`єкту господарювання строку для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності норм Закону № 2628-VІІІ щодо ліцензування, призвело б до необхідності зупинення діяльності суб`єкта господарювання.
Враховуючи викладене, Верховний Суд у справі №580/1550/20 дійшов висновку, що зазначені дії органів виконавчої влади є прикладом порушення ними принципу «належного урядування», які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників податків. Затримка в отриманні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання таких ліцензій станом на день набрання чинності Законом №2628-VIII.
Аналізуючи наявність легітимної мети і пропорційність втручання держави у майнові права позивача за обставин, що склалися у цій справі, необхідно взяти до уваги те, що держава не створила правового регулювання і фактичних умов, за яких господарська діяльність позивача у спірний період могла б бути законною. Необхідний перехідний період був уведений в дію, проте ретроспективної дії таким положенням законодавець не надав. Отже, притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.
У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що на підставі рішення щодо реорганізації ТОВ «НВО «ІНКОР І КО» (код ЄДРПОУ 31297266) здійснено 01.12.2020 запис №1002741120039012099 про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Правонаступником ТОВ «НВО «ІНКОР І КО» є ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод».
Судами встановлено, що ТОВ «НВО «ІНКОР І КО» мало ліцензію на право зберігання пального за місцем зберігання – Донецька область, м.Торецьк, вул.Зарічна, буд.1 Термін дії з 05.09.2019 по 05.09.2024 (сплачена по 05.09.2021). При цьому, ТОВ «НВО «ІНКОР І КО» припинило підприємницьку діяльність 01.12.2020.
ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» 10.02.2021 отримано ліцензію №990514202100007 терміном дії з 10.02.2021 по 10.02.2026 на право зберігання пального за місцем зберігання– Донецька область, м.Торецьк, вул.Зарічна, буд.1.
З акту перевірки вбачається, що контролюючим органом зроблено висновок про зберігання позивачем пального з посиланням на те, що:
а) передавальним актом балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничим об`єднанням «Інкор і К» до правонаступника Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», згідно якого ТОВ «НВО «Інкор і К» було передано, а ПрАТ «АКХЗ» прийнято все майно та активи 30.11.2020 у тому числі згідно додатку № 6 наступні запаси (з зазначенням номеру картки складського обліку) та відокремлене майно ЄМК «Фенольний державний завод»:
- 25-1-6 - Бензин А-92 - 218,0 кг., Бензин А-92 - 247,5 кг., Бензин А-92 - 488,0 кг, Бензин А-92 – 488,4 кг (усього 1441,9 кг Бензину А-92 за бухгалтерським рахунком 203);
- 25-2-4 - Пальне дизельне Евро сорт С вида 1 у кількості 840,93 кг, та 4908,0 кг (усього 5748,93 кг дизельного пального за бухгалтерським рахунком 203).
Заначено, що згідно даних додатку № 6 місце зберігання переданого пального визначено, як «основний склад ОСОБА_1 » - територія розташування цілісного майнового комплексу «Фенольний державний завод» за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Зарічна, 1.
Згідно передавального акту 30.11.2020 року ПрАТ «АКХЗ» було прийнято майно зазначене у додатку №21 до передавального акту – апарат горизонтальний 16 м. куб (резервуар) інвентарний номер 3668 та сборник горизонтальний 40 м. куб (резервуар) інвентарний номер 3711.
б) результатами інвентаризації залишків пального, проведеної ПрАТ «АКХЗ» на ФНП складському господарстві S026 (склад ПММ) у резервуарах, інвентарний номер 3668 (16,0 м. куб.) та інвентарний номер 3711 (40 м. куб.), які також було отримано ПрАТ «АКХЗ» згідно передавального акту від 30.11.2020 та які фактично з 30.11.2020 по 21.05.2021 знаходились за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт Новгородське, вул. Зарічна, 1.
Станом на 05.01.2021 фактичний залишок Бензину А-92 (код УКТ ЗЕД 2710124194) складав 1397,65 кг та залишок пального дизельного (код УКТ ЗЕД 2710194300) складав 5758,7 кг (акт інвентаризації №1 від 05.01.2021 - форма № 24-НП).
Станом на 01.02.2021 та 01.03.2021 фактичні залишки пального за адресою:
Донецька область, м. Торецьк, смт Новгородське, вул. Зарічна, 1 - ПрАТ «АКХЗ» ФНП складське господарство S026 (склад ПММ) не змінювалися та складали - Бензин А-92 (код УКТ ЗЕД 2710124194) - 1397,65 кг, пальне дизельне (код УКТ ЗЕД 2710194300) - 5758,7 кг (що підтверджується актами інвентаризації №2 від 01.02.2021, та №3 від 01.03.2021 – форма № 24-НП). Інвентаризаційні відомості форми 24-НП відображають місце проведення інвентаризації та її результати.
в) в бухгалтерському обліку на 01.01.2021 ПрАТ «АКХЗ» відображено обіг пального та його залишки за січень 2021 року на рахунку 201 (субрахунок 20141) на складі S025 ФНП центральний склад (у подальшому перейменовано на S026) із зазначенням ідентифікатора партії, наприклад залишок Бензину А-92 складав на 01.01.2021 - 288,0 літрів (ідентифікатор партії VPY0100961) – залишок не змінювався у період з 01.01.2021 по 31.01.2021. До акту перевірки додаються фотокопії оборотних відомостей по рах. 201 (субрахунок 20141) за січень, лютий 2021 року засвідчені підписом фінансового директора ПрАТ «АКХЗ» Жаміашвілі Євгенією Вікторівною.
Вищезазначені документи відсутні в матеріалах справи. 
При цьому, на виконання вимог ухвал суду першої інстанції (від 27.03.2023, 13.04.2023, 03.05.2023, 11.05.2023) а ні відповідачем, а ні Державною податковою службою України, як органом, що здійснював перегляд правомірності прийняття спірного податкового-повідомлення рішення в порядку адміністративного оскарження, відповідні докази не надані. 
Головним управлінням ДПС у Львівській області, як управлінням за яким наказом ДПС України від 28.07.2022 № 490 закріплено виконання окремих повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області (звернення до суду у випадках, передбачених законом та забезпечення самопредставництва ДПС та ГУ ДПС у судах) лише повідомлено про необхідність збору та підготовки документів, що затребувані судом. Разом з цим, будь-які активні дії контролюючим органом не здійснені. В той час, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2023 повідомлено, про відсутність доступу до первинних документів, оскільки на території місцерозташування підприємства ведуться активні бойові дії.
За приписами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Отже, виключно ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, визнаються належними і такими, що повинні братися судом до уваги шляхом надання їм правової оцінки відповідно до вимог статті 90 КАС України. Натомість, докази, які не стосуються предмета доказування, суд не бере до уваги.
З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин з факту зберігання позивачем пального, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що Головне управління ДПС у Донецькій області  не довело наявності в діях позивача складу такого правопорушення, як здійснення діяльності зі зберігання пального на місці - м.Торецьк, смт.Новгородська, вул.Зарічна, буд.1 у період з 30.11.2020 по 09.02.2021, а отже притягнення позивача до відповідальності є протиправним.
Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення від 25.06.2021 №000/7038/0901 про застосування штрафних санкцій у розмірі 500 000,00 гривень є неправомірним і підлягає скасуванню.
Також колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині відмови у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі за для збору та надання доказів по справі є необгрунтованими, оскільки у відповідачів було достатньо часу на надяння доказів по справі (з березня 2023 року), при цьому, такі докази були витребувані судом неоднаразово (ухвали суду першої інстанції від 27.03.2023, 13.04.2023, 03.05.2023, 11.05.2023).
Крім того, суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено підстави для зупинення провадження у справі, як надання часу для збору доказів по справі.
Посилання скаржника на на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині відмови у задоволені клопотання про  проведення судового засідання в режимі відеоконференції татож є неприйнятним, оскільки призначення відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, про що було зазначено у відповідній ухвалі суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо скасування спріного податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
                                                   
                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 200/1119/23 – залишити без змін.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 11 грудня 2023 року
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 грудня 2023 року.      
             
 Судді                                                                                        А.В. Гайдар
                                                                                                              Е.Г.Казначеєв
                                                                                                       І.Д.Компанієць