П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/17979/23	
                                                                                                                       
                                                                                            Головуючий в І інстанції: Хурса О.О.
                                                                                           Дата та місце ухвалення рішення: 30.08.2023 р. м. Одеса

                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                                            судді – доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Градовського Ю.М.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КБК-ПРОЕКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

У липні 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «КБК-ПРОЕКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області (далі – відповідач-1), Державної податкової служби України (далі – відповідач-2), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань реєстрації / відмови в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.01.2023 року № 8085100/44643044;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному державному реєстрі датою фактичного подання податкову накладну № 7 від 28.10.2022 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкової накладної від 16.01.2023 року № 8085100/44643044.       
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 7 від 28.10.2022 року датою її подання.
Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області    за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КБК-ПРОЕКТ» сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є правомірним, оскільки позивач,  на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, не виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.
Посилаючись на правові висновки Верховного суду, викладені у постановах від 14.05.2019 року по справі №825/3990/14, 06.03.2018 року по справі №804/5444/16 скаржник зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту. 
Також, як зазначає апелянт, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийнято в межах діючого законодавства, оскільки позивачем не надано на розгляд комісії регіонального рівня всіх необхідних документів, які б підтверджували здійснення господарської операції.
Разом з тим, посилаючись на постанови правління НБУ №75 від 04.07.2018 року «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» та №163 від 29.07.2022 року «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті користувачів платіжних послуг», апелянт зазначає, що платіжні інструкції АТ «Пумб», надані позивачем, не містять усіх обов`язкових реквізитів, які передбачені законодавством України. Скаржник вказує, що банківські виписки, що були надані на підтвердження авансового платежу від замовника, є сумнівними та, на думку апелянта, ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, оскільки не містять підпис відповідального виконавця. 
Крім того, як зазначає апелянт, позовні вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну є передчасними, в той час, як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної.
Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КБК-Проект» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЙНА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» був укладений договір на виконання робіт № 2/10-2022, відповідно до положень якого виконавець зобов`язався за завданням замовника на умовах цього договору виконати роботи, передбачені п.2.1 цього договору, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи.
Відповідно до п. 3.1 Договору виконавець зобов`язується  виконати роботи у строк  протягом 50 робочих днів з дати отримання передоплати від Замовника відповідно до п. 5.3. договору. 
Загальна вартість робіт за цим Договором становить 488   600,80 грн. з ПДВ (п. 5.1 Договору).
На виконання вимог вказаного договору, 28.10.2022 року позивач отримав авансовий платіж від замовника у розмірі 434   854,72 грн. відповідно до квитанцій №70 від 28.10.2023 року та №84 від 28.10.2022 року. 
Внаслідок настання першої події, а саме отримання авансу, позивачем було складено податкову накладну № 7 від 28.10.2022 року на загальну суму 434 854,72 грн., в тому числі ПДВ 72 475,79 грн.
Вказана податкова накладна направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак, реєстрацію ПН зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки коди УКТЗЕД 43.21 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1. Критерію ризиковості здійснення операцій. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН (квитанція від 10.10.2022 року).
Позивач скористався своїм правом та на адресу контролюючого органу ним було направлено пояснення та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, а саме: договір оренди приміщень №1-2022 від 17.10.2022 року, сертифікат інженера-проектувальника, договір підряду №02/10-2022 від 02.10.2022 року; рахунок на оплату №6 від 28.10.2022 року, платіжні доручення №84 від 28.10.2022 року та №70 від 28.10.2022 року, картка рахунку 361 за жовтень 2022 року по договору №02/10-2022 від 02.10.2022 року.
Однак, рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 16.01.2023 року № 8085100/44643044 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 7 від 28.10.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником податку    не надані копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Не погоджуючись із рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позов, виходив з того, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування та впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. 
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкової накладної № 7 від 28.10.2022 року, оскільки позивачем надано достатньо документів, які підтверджують здійснення господарської операції, щодо якої складено спірну  податкову накладну.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене. 
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначається Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (набрання чинності 01.02.2020 року, далі - Порядок № 1165, чинний та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин). 
Згідно пп. 5, 7 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до вимог пп. 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;                 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;   3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
В свою чергу, додатком 3 до Порядку № 1165 установлено наступні Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема, п. 1: Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
При цьому, колегія суддів зазначає, що порядок подання до ДПС таблиці даних платника податку визначений п.п. 12-23 Порядку № 1165, згідно яких платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли: така таблиця подається платниками податку - сільськогосподарськими товаровиробниками, включеними до Реєстру отримувачів бюджетної дотації відповідно до Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», та/або сільськогосподарськими товаровиробниками, які на 31 грудня 2016 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу (у редакції, що діяла на 31 грудня 2016 р.) та мають у власності (право власності/користування) та/або на умовах оренди земельні ділянки, загальна площа яких становить не менш як 200 гектарів включно станом на 1 січня та які відображені в податковій звітності до 20 лютого поточного року (до 20 лютого поточного року враховується наявність таких ділянок за звітний період попереднього року), та у поданій таблиці даних платника податку зазначаються відомості про постачання (виготовлення) таких груп товарів за кодами згідно з УКТЗЕД, як живі тварини (код згідно з УКТЗЕД 01); риба і ракоподібні, молюски та інші водяні безхребетні (код згідно з УКТЗЕД 03); молоко та молочні продукти; яйця птиці; натуральний мед; їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені (код згідно з УКТЗЕД 04); овочі та деякі їстівні коренеплоди і бульби (код згідно з УКТЗЕД 07); їстівні плоди та горіхи; шкірки цитрусових або динь (код згідно з УКТЗЕД 08); зернові культури (код згідно з УКТЗЕД 10); насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; солома і фураж (код згідно з УКТЗЕД 12); зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D >   0,02, P 
У разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).
Якщо таблиця даних платника податку врахована відповідно до пункту 18 цього Порядку, після прийняття комісією контролюючого органу рішення про неврахування таблиці даних платника податку така таблиця підлягає розгляду відповідно до пункту 15 цього Порядку.
Якщо рішення про врахування таблиці даних платника податку прийнято до дати набрання чинності цим Порядком, таке рішення залишається чинним до прийняття контролюючим органом рішення про неврахування таблиці даних платника податку.
Таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.
Таблиця даних платника податку подається платником податку в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
У направленій позивачу квитанції підставою зупинення реєстрації ПН вказано, що коди УКТЗЕД 43.21 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1. Критерію ризиковості здійснення операцій.
Разом з цим, у наведених квитанціях не визначено, коли позивачем була подана відповідна таблиця даних платника податку на додану вартість, коли вона була врахована податковим органом та взагалі не вказано щодо якої таблиці даних податковим органом здійснювалось співставлення даних з даними поданої на реєстрацію податкових накладних.
Колегія суддів також зазначає, що за правилами пп. 4-5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року за № 1245/34216, далі - Порядок № 520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно пп. 3, 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної визначено: «ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних».
Однак, в оскаржуваному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної процитовано положення пунктів 5, 11 Порядку № 520, тобто, викладена загальна норма без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
Оскаржуване рішення прийнято з підстав не надання позивачем усіх первинних документів без підкреслення, яких саме документів не надано (хоча форма рішення надає таку можливість).
Що стосується посилань відповідача-1 у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі на те, що контролюючим органом було відмовлено у реєстрації податкової накладної у зв`язку із ненаданням документів, передбачених п. 5 Порядку № 520, зокрема, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, колегія суддів наголошує, що у даній справі відповідачем-1 не було жодним чином обґрунтовано та підтверджено належними доказами наявність підстав для зупинення реєстрації спірної ПН, та направляючи позивачу квитанцію із зазначенням про зупинення реєстрації поданої податкової накладної контролюючим органом не було визначено, які документи платник податків має надати для здійснення її реєстрації.
Колегія суддів зазначає, що позивач скористався своїм правом та після зупинення реєстрації спірної ПН на адресу контролюючого органу ним було направлено пояснення та копії документів щодо ПН, реєстрацію якої зупинено, та зазначено, в тому числі, що ТОВ «КБК-Проект» здійснює свою господарську діяльність, зокрема, з організації будівельних робіт, залучення субпідрядних організацій, робіт із скління фасадів, посередницької діяльності у сфері виробництва та поставки конструкцій, будівельних матеріалів, тощо. 
Крім того, позивач вказав, що товариство орендує офісне приміщення відповідно до договору оренди №1-2022 від 17.10.2022 року.
Також, підприємство складається з однієї особи, а саме директора, що, як вказує позивач, задовольняє можливість здійснення господарських операцій у відповідній сфері господарювання.
Разом з тим, позивач пояснив, що, на виконання умов договору, який було укладено між ТОВ «КБК-Проект» та ТОВ «КОМУНІКАЦІЙНА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» 02.10.2023 року, з метою отримання передоплати, ТОВ «КБК-Проект» виставив рахунок №6 від 28.10.2022 року та замовник здійснив попередню оплату у розмірі 434 854,72 грн. з ПДВ, що стало підставою для оформлення податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. 
Також, підприємство вказало, що, з метою виконання зобов`язань за договором підряду та організації процесу виконання робіт, будівництва по договору, було укладено договори по придбанню будівельних матеріалів, обладнання з ТОВ «Поліпласт», ТОВ «Квазар-1», ТОВ «Сілікат», ТОВ «Олістор».
Крім того, товариство вказало, що питання фактичного виконання робіт за вказаним договором наразі вирішується ТОВ «КБК-Проект» шляхом проведення пошуку субпідрядника, з котрим в подальшому буде укладено субпідрядний договір. 
До вказаних пояснень, позивачем додано наступні документи: договір оренди приміщень №1-2022 від 17.10.2022 року, сертифікат інженера-проектувальника, договір підряду №02/10-2022 від 02.10.2022 року; рахунок на оплату №6 від 28.10.2022 року, платіжні доручення №84 від 28.10.2022 року та №70 від 28.10.2022 року, картка рахунку 361 за жовтень 2022 року по договору №02/10-2022 від 02.10.2022 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «КБК-Проект» належним чином підтвердила факт здійснення господарської операції щодо якої складено спірну податкову накладну.
Посилання апелянта на те, що надані позивачем платіжні інструкції АТ «Пумб» від 28.10.2022 року № 70 та № 84 не містять усіх обов`язкових реквізитів, які передбачені законодавством України, так як відсутній підпис відповідального виконавця, колегія суддів спростовує, оскільки відповідно до п. 2 Постанови Національного Банку України «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» від 04.07.2018 року №75 це Положення встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України.
Таким чином, оскільки позивач не є банківською установою, тому вимоги цієї постанови на нього не поширюються.
Разом з тим, Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року № 163 передбачено, що ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в електронній або паперовій формі. 
Форма, порядок надання платіжної інструкції, засоби дистанційної комунікації для ініціювання платіжних операцій визначаються умовами договору між користувачем і надавачем платіжної послуги (п. 9 Інструкції).
Відповідно до п. 37 Інструкції платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника;4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис (и) платника; 7) унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.
Платник заповнює обов`язкові реквізити платіжної інструкції, оформленої у паперовій формі, від руки/із застосуванням технічних засобів або надавач платіжних послуг платника за згодою платника заповнює платіжну інструкцію із застосуванням технічних засобів.
Правильність заповнення реквізитів платіжної інструкції надавачем платіжних послуг платника із застосуванням технічних засобів платник засвідчує власноручним/електронним підписом.
Надавач платіжних послуг платника та платник у разі ініціювання платником платіжної операції із застосуванням засобів дистанційної комунікації мають право у відповідному договорі встановити перелік реквізитів платіжної інструкції, які надавач платіжних послуг платника за наявності технічної можливості заповнює автоматично на підставі інформації, отриманої в процесі ідентифікації платника.
Як вбачається з наданих до суду платіжних інструкцій АТ «Пумб» №70, №84 від 28.10.2022 року, вони містять відмітку банку про її проведення 28.10.2022 року та у графі «підпис банку» вказано «електронний підпис є коректним».
Тобто, оформлені в електронному вигляді за допомогою технічних засобів платіжні доручення, засвідчені електронним підписом та мають усі обов`язкові реквізити, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що платіжні доручення №70, №84 від 28.10.2022 року підтверджують авансові платежі від замовника, на підставі яких було складено спірну податкову накладну. 
Також, колегія суддів зазначає, що,  приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Аналогічний  висновок  викладений  у  постанові  Верховного  Суду  від  07.12.2022 року по  справі  №500/2237/20.
На підставі наведеного, враховуючи, що відповідачем-1 не доведено підстав для зупинення реєстрації ПН, не витребувано конкретного переліку документів для реєстрації ПН, відхилено без будь-яких обґрунтувань первинно-бухгалтерську документацію щодо господарської операції згідно ПН, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не підтверджують правомірності прийнятного рішення та є безпідставними.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В свою чергу, не виконання відповідачем-1 обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийнято обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності вимог, визначених Порядками №№ 1165, 520), є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної та протиправність рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача-1 щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну датою її подання, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, згідно п.п. 19, 20 вказаного Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, п. 20 Порядку № 1246 прямо передбачено, що реєстрація податкової накладної на підставі рішення суду здійснюється за датою зазначеною у цьому рішенні суду, а тому, за встановлених у справі обставин щодо протиправності рішення про відмову у реєстрації ПН, вимоги позивача щодо зобов`язання зареєструвати спірну ПН датою її подання на реєстрацію відповідають наведеним вимогам Порядку № 1246, що повністю спростовує доводи апеляційної скарги відповідача-1.
Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача-1 спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,–                                                     

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 13.11.2023 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                  Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                       Ю.М. Градовський

        Суддя:                                                                                                        І.О. Турецька