П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
25 грудня  2023 року                                                                                           місто Київ
                                                                                                                справа № 758/6877/22                                                               провадження №22-ц/824/13955/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,
 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну  ОСОБА_2 ,
на рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Захарчук С. С.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.
Позов обґрунтовано тим, що  вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.04.2017 було розірвано.
Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю.
Посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, вказувала  на те, що з 2017 року ОСОБА_3 має діагноз: ознаки гепатомегалії ДЖВШ, реактивних змін в паренхіми підшлункової залози, холестаз на фоні леформації жовчного міхура, у зв`язку з чим, вона несе додаткові витрати на лікування і профілактику.
Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 9 250 грн.
У подальшому позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій вона просила стягнути з відповідача аліменти за період з березня 2022 року по липень 2023 року.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 17 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідач ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 на утримання дитини частки від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з підстав неповноти та неправильності встановлення обставин, що мають значення для справи, а також неправильного дослідження доказів та їх оцінки.
 Судом не враховано його матеріальний стан, а саме не з`ясовано який розмір доходу він щомісячно отримую і чи дає це йому можливість сплачувати аліменти в сумі 5 000 гривень. Позивач же не надав до суду і не долучив до позовної заяви належних та допустимих доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 5 000 гривень на місяць. Більше того, суд не взяв до уваги і не долучив до матеріалів справи копію  трудової книжки відповідача, яка підтверджує, що починаючи з 29.06.2023 року  він  є безробітнім.
Також, суд не врахував те, що відповідач  не відмовляється від сплати аліментів, однак  не у спосіб визначений судом. Вважає за доцільне стягувати аліменти в частці від заробітної плати в розмірі частини від заробітку (доходу).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, на те, що дитина проживає разом із нею, відповідач допомоги на утримання сина не надає.
 Зазначає, що відповідач звільнився з роботи аби не платити аліментів і при цьому просить суд, щоб аліменти стягувалися з його заробітної плати, якої офіційно в нього немає. Наголошує на тому, що ОСОБА_2 не було надано довідку про доходи. Також зазначає, що відповідач регулярно відпочиває на курортах з новою дружиною, що свідчить про  його можливість сплачувати аліменти.
Просить врахувати той факт, що дитина має проблеми зі здоров`ям  в зв`язку з чим вона не може повноцінно працювати так, як їй потрібно брати багато вихідних для догляду за дитиною. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 жовтня 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року було розірвано (а.с. 9).
Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з матір`ю. (а.с. 11)
Задовольняючи частково  позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина сторін, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання дитини не надає, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 17 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частинами першою та другою статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).
Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За положеннями частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд.
Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, тому саме вона обирає спосіб виплати аліментів.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, ОСОБА_2 є батьком  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання синів в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 17.08.22 до досягнення дитиною повноліття.
Визначений судом першої інстанції розмір  аліментів   є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, батьком яких є відповідач.
Відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій ст. 83 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів, у визначеному судом першої інстанції розмірі, останній, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надав.
Посилання відповідача на те, що він є безробітнім, і відповідно , не відмовляючись від утримання сина, вважав би доцільним  стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу), є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону, оскілки відповідно  до ч.3 ст.181 СК України вибір  способів стягнення аліментів належить  тому з батьків,  разом з яким проживає дитина. Отже,  оскільки дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, саме позивачу  належить право вибору способу стягнення аліментів. Посилання  відповідача на відсутність у нього роботи не є підставою зміни способу стягнення, про який просить позивач,  та не звільняє відповідачавід обв`язку утримання своєї дитини..
Тобто, визначення судом розміру аліментів у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. щомісячно, починаючи з 17.08.22, до досягнення дитиною повноліття, не суперечить чинному законодавству.
Крім того, відповідач ОСОБА_2 не позбавлений права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану однієї з сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за період з березня 2022 року по липень 2023 року, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення  з відповідача додаткових витрат учасниками справи не оскаржується, відповідно апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,
суд,-
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2   залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м.Києва від 12 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                 О.І. Шкоріна
 
Судді:                                                                                     Л.Д. Поливач
 
                                                                                                А.М. Стрижеус