ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/2661/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:  
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,
секретар судового засідання – І.С. Мисько,
за участю представників сторін:
від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС»: не з`явився
від Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені                   В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України: І.Д. Хаджи
від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях: В.О. Стапінський
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 (суддя Ю.С. Бездоля, м.Одеса, повний текст складено 04.10.2023) про призначення експертизи 
у справі №916/2661/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» 
до відповідачів:
1)Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені                     В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України;
2)Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, 
про зобов`язання вчинити певні дії, 
та за зустрічним позовом: Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» 
про стягнення,  

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа №916/2661/22 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» до відповідачів: 1) Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України; 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про: визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» права викупу двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 642 кв.м (дача Ашкеназі), яка знаходиться на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, на виконання умов пункту 5.4 договору оренди від 01.06.1992, укладеного між Акціонерним товариством «Галаксі», як орендарем (правонаступник – Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС»), та Державним закладом «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України; зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях прийняти рішення про проведення процедури викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 642 кв.м (дача Ашкеназі), яка знаходиться на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85; зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України вжити заходи, передбачені приписами статей 16 та 18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» щодо викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 642 кв.м (дача Ашкеназі), яка знаходиться на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, та за зустрічним позовом Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» 2 057 444,32 грн неустойки та 313 261,74 грн безпідставно сплаченого до Державного бюджету України податку на додану вартість.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» за вх.№20001/23 від 19.06.2023 (від 17.07.2023 за вх.№24110/23) задоволено. 
Призначено у справі №916/2661/22 економічну та оціночно-будівельну експертизи, проведення яких доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Поставлено на вирішення експерта/-ів наступні питання:
-яка ринкова вартість нежитлової будівлі Дача Маразлі 1880 року (далі - об`єкт), яка розташована за адресою: м. Одеса. Французький бульвар, 85 (на теперішній час - Дача Ашкеназі (зимовий клуб), яка розташована за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85), переданої TOB «ІНТЕРІМ СЕРВІС» за договором оренди від 01.06.1992 станом на 12.09.2022 (день оформлення вимоги-повідомлення за №01-05/403 від 12.09.2022 щодо сплати неустойки та звільнення займаного приміщення)?;
-чи є серед поліпшень об`єкта, проведених ТОВ «ІНТЕРІМ СЕРВІС» згідно наданого акту оцінки матеріальних цінностей від 30.08.1996, невід`ємні поліпшення, які неможливо відокремити від об`єкта без завдання йому шкоди?;
-якщо невід`ємні поліпшення є, то які їх обсяги, перелік та ринкова вартість?;
-на яку суму збільшилась ринкова вартість об`єкта в результаті здійснених                    ТОВ «ІНТЕРІМ СЕРВІС» невід`ємних поліпшень?;
-чи підтверджується документально за актом оцінки матеріальних цінностей, внесених при ремонті і реконструкції приміщення, орендованого у санаторія ім. Чкалова дочірньою фірмою «Укренерджи» від 30.08.1996 наявність невід`ємних поліпшень орендованого приміщення та вартість таких поліпшень за договором оренди від 01.06.1992 року?;
-якій сумі в доларах США та у національній валюті України (гривні) еквівалентна сума 82986412649,00 гривень за актом оцінки матеріальних цінностей, внесених при ремонті і реконструкції приміщення, орендованого у санаторія ім. Чкалова дочірньою фірмою «Укренерджи» від 30.08.1996 станом на 12.09.2022 року?
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС». Попереджено експерта/-ів про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України. Постановлено надіслати Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали справи №916/2661/22. Провадження у справі №916/2661/22 на час проведення експертизи зупинено. Зобов`язано сторін сприяти експерту/-ам в частині проведення експертизи, у тому числі шляхом надання документів. Запропоновано сторонам та експерту/-ам повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі №916/2661/22. Зобов`язано Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повернути матеріали справи №916/2661/22 після закінчення проведення експертизи або у випадках, встановлених законом, коли проведення експертизи виявилось неможливим.
Задовольняючи клопотання позивача за первісним позовом та призначаючи у даній справі економічну та оціночно-будівельну експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що предметом дослідження у даній справі є, зокрема, визначення обставин належності/відсутності у позивача за первісним позовом права викупу об`єкту, який знаходився у нього в оренді, обставин здійснення/нездійснення позивачем за первісним позовом поліпшень орендованого об`єкту, що буде встановлюватись судом при розгляді справи по суті, тоді як для дослідження вказаних обставин при оцінці заявлених позовних вимог по суті, правильного вирішення спору у даній справі та прийняття законного і обґрунтованого рішення є необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право.
Короткий зміст та обґрунтування доводів апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду, Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» від 19.06.2023 про призначення економічної та оціночно-будівельної експертизи у даній справі відмовити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
-поставлені позивачем питання на вирішення експертиз не відповідають предмету позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» про зобов`язання вчинити певні дії, адже вирішуються на стадії приватизації державного майна;
-Господарський суд Одеської області поклав проведення експертиз на Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, таким чином перебравши повноваження Фонду державного майна України, оскільки оцінка державного майна є виключною прерогативою Фонду;
-за відсутності в матеріалах справи жодних доказів щодо проведення поліпшень майна, яке перебувало у оренді позивача за первісним позовом, неможливо відповісти на поставлені в експертизах питання;
-приватизувати орендовану будівлю позивач за первісним позовом мав змогу лише впродовж дії договору оренди від 01.06.1992, тоді як останній припинив дію 31.07.2017, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» відсутнє порушене право;
-проведення експертиз не вплине на вирішення спору, адже висновки експерта не можуть бути застосовані у рамках даної справи через відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» права на приватизацію.
Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» щодо апеляційної скарги
У відзиві на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу суду залишити в силі. 
Заперечуючи проти доводів скаржника Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» зазначило, що оскільки договором оренди та діючим законодавством передбачено право орендаря на відшкодування невід`ємних поліпшень у розмірі витрат, які ним понесені, і між сторонами наявний спір щодо визначення розміру збільшення вартості орендованого майна за рахунок здійснених позивачем невід`ємних поліпшень, для з`ясування спірних питань, що можуть виникнути в ході судового розгляду справи та потребують спеціальних знань, судом першої інстанції правомірно було призначено експертизи.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 про призначення експертизи у справі №916/2661/22 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати копії матеріалів справи №916/2661/22, необхідних для розгляду оскаржуваної ухвали, на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
23.10.2023 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/2661/22.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 апеляційну скаргу Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 про призначення експертизи у справі №916/2661/22 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 про призначення експертизи у справі № 916/2661/22. Встановлено учасникам справи строк до 27.11.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.
Окрім того, вказаною ухвалою суду від 10.11.2023, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, постановлено розглянути апеляційну скаргу Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 про призначення експертизи у справі № 916/2661/22 поза межами строку, встановленого у частині другій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.12.2023 о 11:00 год.
04.12.2023 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3268/23/Д3 від 04.12.2023), надісланий за допомогою служби кур`єрської доставки 25.11.2023.
05.12.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» - адвоката Питомця А.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№3268/23/Д4 від 05.12.2023), яка мотивована участю адвоката у іншій справі №405/1273/21, розгляд якої здійснюється Одеським апеляційним судом.
Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів протокольною ухвалою, постановленою в судовому засіданні 05.12.2023, відхилила його з огляду на таке.
Відповідно до частин першої та третьої статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Частиною другою статті 202 Господарського процесуального кодексу передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Частиною одинадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Згідно із частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Врахувавши, що клопотання адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» про відкладення розгляду справи не підтверджено жодними доказами, колегія суддів визнала причини в обґрунтування заявленого клопотання такими, що не є поважними.
Крім того, колегією суддів враховано, що, по-перше, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» на власний розсуд визначив пріоритетність участі у судовому засіданні Одеського апеляційного суду над участю у судовому засіданні з розгляду Південно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги у даній справі; по-друге, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» мало можливість і час для вирішення питання про участь іншого представника в судовому засіданні.
При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Таким чином, оскільки матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» викладені письмово у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання, яке відбулось 05.12.2023, з`явились представники Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та надали усні пояснення, відповідно до яких просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представників відповідачів за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне. 
Предметом первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» до відповідачів: 1) Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України; 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях є вимоги про: 
-визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» права викупу двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 642 кв.м (дача Ашкеназі), яка знаходиться на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, на виконання умов пункту 5.4 договору оренди від 01.06.1992, укладеного між Акціонерним товариством «Галаксі», як орендарем (правонаступник – Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС»), та Державним закладом «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені                      В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України; 
-зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях прийняти рішення про проведення процедури викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 642 кв.м (дача Ашкеназі), яка знаходиться на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені                         В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85; 
-зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України вжити заходи, передбачені приписами статей 16 та 18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», щодо викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 642 кв.м (дача Ашкеназі), яка знаходиться на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85.
Позовні вимоги мотивовані наявністю у позивача права викупу вказаного об`єкта нерухомого майна, яке перебувало в оренді позивача.  
Обґрунтовуючи підстави позову, позивач навів такі обставини справи.
01.06.1992 між Акціонерним товариством «Галаксі», як орендарем, та Санаторієм імені В.П. Чкалова (наразі - Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, надалі - Санаторій), як орендодавцем, укладено договір оренди, відповідно до умов якого орендарю передано у користування кам`яну двоповерхову нежитлову будівлю загальною площею 642 кв.м, яка знаходиться на балансі Санаторію і розташована за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 85, строком на 25 років.
05.07.1994 між Акціонерним товариством «Галаксі», Дочірньою фірмою «Укренерджі» та Санаторієм укладено угоду №1 про заміну сторони в договорі оренди, відповідно до якої всі права та обов`язки орендаря були передані Дочірній фірмі «Укренерджі».
05.08.1997 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС», Дочірньою фірмою «Укренерджі» та Санаторієм укладено угоду №2 про заміну сторони в договорі оренди, відповідно до якої всі права та обов`язки орендаря об`єкту нерухомого майна за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 85, були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС».
26.03.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» та Санаторієм укладено договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, відповідно до якого пункт 1 договору оренди викладено в наступній редакції: «Орендодавець здав, а Орендар прийняв в орендоване користування на 25 років нежилу будівлю, яка знаходиться на балансі санаторію та розташована за адресою: м.Одеса-84, Французький бульвар, 85, балансова вартість складає 189000 крб., кам`яна двоповерхова будівля, площею 735,5 кв.м, з правом викупу».
Крім того, у зазначеному договорі про внесення змін до договору оренди сторонами було погоджено, що на відношення, не врегульовані цими змінами, розповсюджуються умови договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 01.06.1992.
Позивач за первісним позовом зазначав, що 28.09.2022 ним було отримано вимогу-повідомлення Санаторію №01-05/403 від 12.09.2022, в якій останній, крім сплати неустойки за нібито прострочення орендної плати, вимагав повернути йому нежитлову будівлю – Дачу Маразлі, 1880 року, яка розташована за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 85 (на теперішній час – Дача Ашкеназі) шляхом звільнення займаної нежитлової будівлі та підписання акту приймання-передачі нерухомого майна.
При цьому позивач за первісним позовом наголошував на тій обставині, що 30.08.1996 між Дочірньою фірмою «Укренерджі» та Санаторієм був укладений та підписаний акт оцінки матеріальних цінностей, внесених в ході ремонту й реконструкції орендованого приміщення, відповідно до якого орендар витратив на проведення ремонтних робіт та закупівлю необхідних матеріалів 82 986 412 649,00 крб. За твердженням позивача, даний акт є додатком до договору оренди та вважається бухгалтерським документом, що підтверджує невід`ємні поліпшення орендованого майна.
Також позивач звернув увагу на те, що пунктом 5.4. договору оренди передбачено, що при розірванні договору за угодою сторін або з інших підстав, передача об`єктів оренди відбувається тільки орендодавцю за умов, що не буде досягнуто угоди сторін щодо викупу їх орендарем.
Таким чином, на переконання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС», наявність у нього права викупу об`єкта оренди, з урахуванням акту оцінки матеріальних цінностей, як додатку до договору оренди, є підставою для досягнення певних домовленостей щодо викупу орендованого майна відповідно до пункту 5.4. договору оренди, у зв`язку з чим позивачем було надіслано на адресу Санаторію вимогу від 28.09.2022 щодо виконання останнім пункту 5.4. договору оренди, яка досі не виконана.
У клопотанні про призначення судово-економічної та оціночно-будівельних експертиз позивач за первісним позовом зазначав, що спірним у даній справі є питання про визначення суми еквіваленту 82 986 412 649,00 крб. в національній валюті (гривні) станом на 12.09.2022 для визначення суми реальних витрат на поліпшення об`єкту оренди за договором від 01.06.1992, а отже, для вирішення первісного позову суду слід з`ясувати факт збільшення вартості орендованого майна в результаті зроблених за рахунок орендаря поліпшень.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.09.2023, серед іншого, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» за вх.№20001/23 від 19.06.2023 (від 17.07.2023 за вх.№24110/23) задоволено. 
Призначено у справі №916/2661/22 економічну та оціночно-будівельну експертизи, проведення яких доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Поставлено на вирішення експерта/-ів наступні питання:
-яка ринкова вартість нежитлової будівлі Дача Маразлі 1880 року (далі - об`єкт), яка розташована за адресою: м. Одеса. Французький бульвар, 85 (на теперішній час - Дача Ашкеназі (зимовий клуб), яка розташована за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85), переданої TOB «ІНТЕРІМ СЕРВІС» за договором оренди від 01.06.1992 станом на 12.09.2022 (день оформлення вимоги-повідомлення за №01-05/403 від 12.09.2022 щодо сплати неустойки та звільнення займаного приміщення)?;
-чи є серед поліпшень об`єкта, проведених ТОВ «ІНТЕРІМ СЕРВІС» згідно наданого акту оцінки матеріальних цінностей від 30.08.1996, невід`ємні поліпшення, які неможливо відокремити від об`єкта без завдання йому шкоди?;
-якщо невід`ємні поліпшення є, то які їх обсяги, перелік та ринкова вартість?;
-на яку суму збільшилась ринкова вартість об`єкта в результаті здійснених                   ТОВ «ІНТЕРІМ СЕРВІС» невід`ємних поліпшень?;
-чи підтверджується документально за актом оцінки матеріальних цінностей, внесених при ремонті і реконструкції приміщення, орендованого у санаторія ім. Чкалова дочірньою фірмою «Укренерджи» від 30.08.1996 наявність невід`ємних поліпшень орендованого приміщення та вартість таких поліпшень за договором оренди від 01.06.1992 року?;
-якій сумі в доларах США та у національній валюті України (гривні) еквівалентна сума 82986412649,00 крб. за актом оцінки матеріальних цінностей, внесених при ремонті і реконструкції приміщення, орендованого у санаторія ім. Чкалова дочірньою фірмою «Укренерджи» від 30.08.1996 станом на 12.09.2022 року? (суд помилково в ухвалі зазначив гривні замість карбованців).
Колегія суддів не погоджується з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно із частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Отже, призначення експертизи є одним з передбачених господарським процесуальним законодавством засобів встановлення судом дійсних обставин справи в процесі розгляду господарської справи, так як деякі обставини в силу своїх особливостей не можуть бути встановлені інакше, як за допомогою спеціальних знань, що використовуються експертом для отримання відомостей про ці обставини.
Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Задовольняючи клопотання позивача та призначаючи у справі економічну та оціночно-будівельну експертизи місцевий господарський суд керувався приписами статей 98, 99, 100 Господарського процесуального кодексу України та виходив із того, що предметом дослідження у даній справі є, зокрема, визначення обставин належності/відсутності у позивача за первісним позовом права викупу об`єкту, який знаходився у нього в оренді, обставин здійснення/нездійснення позивачем за первісним позовом поліпшень орендованого об`єкту, що буде встановлюватись судом при розгляді справи по суті, тоді як для дослідження вказаних обставин при оцінці заявлених позовних вимог по суті, правильного вирішення спору у даній справі та прийняття законного і обґрунтованого рішення є необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право.
Як вже зазначалося, позивач за первісним позовом у позовній заяві (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просив визнати за ним право викупу спірного об`єкта нерухомого майна на виконання умов пункту 5.4 договору оренди від 01.06.1992, зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях прийняти рішення про проведення процедури викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» об`єкту нерухомості, а також зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України вжити заходи, передбачені приписами статей 16 та 18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», щодо викупу Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» зазначеного майна.
Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна регулюються нормами Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» від 18.01.2018 №2269-VIII.
Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» визначено, що приватизація державного або комунального майна - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.
За приписами статті 13 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні або викупу об`єктів приватизації. 
При цьому викуп - спосіб продажу об`єкта приватизації одному покупцю (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті.
Частиною другою статті 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено, що орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов:
орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;
орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;
невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;
здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;
орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;
договір оренди є чинним на момент приватизації.
За рахунок коштів державного бюджету або відповідного місцевого бюджету для проведення заходів, пов`язаних з приватизацією, здійснюються видатки на оплату послуг, що надаються суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, що залучаються для проведення оцінки майна у процесі приватизації (корпоратизації) (частина третя статті 25 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).
До договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін щодо проведення оцінки майна в процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом (частина друга статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).
Вимоги за первісним позовом спрямовані на зобов`язання відповідачів провести процедуру викупу спірного нерухомого майна шляхом вжиття заходів, передбачених приписами статей 16 та 18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», з посиланням на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» право викупу цього майна на підставі пункту 5.4 договору оренди від 01.06.1992.
В той же час, пункт 9 частини першої статті 1, стаття 13 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначають викуп як спосіб приватизації державного або комунального майна, а відтак, здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, повинні бути підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, яка підтверджена висновком будівельної експертизи, має бути визначена суб`єктом оціночної діяльності саме в рамках процедури приватизації спірного майна шляхом викупу.
Окрім того, для з`ясування права позивача на викуп орендованого майна за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, суд має дослідити та встановити не тільки обставини здійснення/нездійснення позивачем за первісним позовом поліпшень орендованого об`єкту, а також виконання й інших умов, передбачених частиною другою статті 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», зокрема, щодо отримання орендарем письмової згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу, належне виконання орендарем умов договору оренди, відсутність заборгованості з орендної плати, чинність договору оренди на момент приватизації тощо, з`ясування яких під час судового розгляду не потребує необхідних спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Наведеного вище судом першої інстанції враховано не було, що призвело до помилкових висновків про призначення у справі економічної та оціночно-будівельної експертиз.
За наведених обставин доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим її слід задовольнити з мотивів, викладених у цій постанові.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1)неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що при постановленні ухвали про призначення економічної та оціночно-будівельної експертиз суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції спір по суті не розглядався, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 269-271, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 у справі №916/2661/22 скасувати. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРІМ СЕРВІС» за вх.№20001/23 від 19.06.2023 (від 17.07.2023 за вх.№24110/23) про призначення економічної та оціночно-будівельної експертизи відмовити.
Справу передати на розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 11.12.2023.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Поліщук

          Суддя                                                                                          К.В. Богатир

          Суддя                                                                                          С.В. Таран