У х в а л а  
 
13 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 529/1421/22
провадження № 61-14172ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,  
Сердюка В. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 серпня 
2023 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, 
 
В с т а н о в и в:
 
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків.
 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 02 грудня 2021 року                ОСОБА_2 усиновила ОСОБА_1 і у них створилися дружні родинні стосунки. Згодом стосунки зіпсувались, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про скасування усиновлення, яке за рішенням суду було скасовано.
 
В подальшому відповідач почала поширювати по селищу чутки про існування між ними інтимних стосунків, як між коханцями, що дуже його бентежило, тривожило та принизило як чоловіка, який намагався створити сім`ю з іншою жінкою.
 
Така поведінка ОСОБА_2 принизила його чоловічу честь і гідність, призвела до насміхань з нього односельців, завдала йому моральних страждань та відобразилася на його здоров`ї.
 
З огляду на викладене, просив зобов`язати ОСОБА_2 публічно перед ним вибачитись за розповсюдження неправдивої інформації, яка завдала шкоди його честі та гідності, а також стягнути з відповідача на його користь 10 000,00 грн моральної шкоди та матеріальну шкоду, спричинену вимушеними витратами на лікування в розмірі 2 512,00 грн.
 
Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмова в задоволенні позову мотивована недоведеністю обставин, якими обґрунтовувались заявлені вимоги.
 
27 вересня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) засобами поштового зв`язку звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року в указаній вище справі.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.
 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.
 
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень                     res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:                        а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.
 
Предметом позову у цій справі є вимоги про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків. 
 
Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                             (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн) та становить 12 512,00 грн, справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої                               статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.
 
Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.
 
Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
 
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
Європейський суд з прав людини вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Європейського суду з прав людини вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Схожі висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 19 червня 
2023 року у справі № 686/14806/22 (провадження № 61-8802ск23), 
від 28 грудня 2022 року у справі № 607/13988/21 (провадження 
№ 61-12976ск22), від 20 травня 2022 року у справі № 343/1614/20 (провадження № 61-4390ск22), від 27 січня 2022 року у справі 
№ 530/1006/20 (провадження № 61-21291ск21), від 08 грудня 2021 року у справі № 296/12025/19 (провадження № 61-19826ск21).
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                                       С. О. Карпенко
 
                                                                                                                      В. В. Сердюк