ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 р. 	Справа № 440/9639/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, по справі № 440/9639/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                      
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через свого представника Коломієць Юрія Володимировича звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила суд: 
- визнати протиправною відмову у виплаті нарахованої пенсії та припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати виплатити нараховану пенсію за період, що пенсія направлялась до відділення поштового зв`язку з 01.02.2021 по 01.08.2021, яку відмовилися видавати представнику позивача за довіреністю;
- зобов`язати поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2021.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриманої з 01.02.2021 пенсії на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що підставою для поновлення виплати пенсії є саме особисте звернення особи до органів Пенсійного фонду України зі всіма необхідними документами для проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу. Інше законодавством не передбачено. Тому апелянт стверджує, що діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки заява про поновлення виплати пенсії була подана не особисто позивачкою, а представником за довіреністю. Також посилається на правові позиції Верховного Суду України у постановах від 12.04.2016 по справі № 21-5966а15, від 05.04.2016 по справі № 21-173а16, від 16.03.2016 по справі № 21-175а16, вказуючи про порушення строків звернення до суду з цим позовом.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є громадянином України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та одержує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До 31.01.2021 виплата пенсії позивачки здійснювалася через АКБ «Індустріалбанк».
На виконання вимог пункту 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, банківською установою була надана інформація, що пенсія позивачки більше року отримується за дорученням.
З 01.02.2021 виплата пенсійних коштів була оформлена через відділення поштового зв`язку № 39610 м. Кременчука, оскільки у визначений термін ОСОБА_1 не надала нову заяву про перерахування пенсії до банківської установи.
В серпні 2021 року у зв`язку з неотриманням належних сум протягом шести місяців підряд виплата пенсії позивачці з 01.02.2021 призупинена.
30.11.2021 від імені ОСОБА_1 до Сервісного центру Пенсійного фонду України була подана заява на поновлення виплати пенсії за довіреністю.
Рішення за заявою від 30.11.2021 відповідачем не приймалося, докази, які б підтверджували протилежне, ГУ ПФУ в Полтавській області не надано.
19.01.2022 представник позивача повторно звернувся до відповідача зі заявою щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .
Листом від 26.01.2022 відповідач повідомив представника позивача, що заява від 30.11.2021 не підлягає опрацюванню, довіритель повинна особисто звернутись до територіального органу Пенсійного фонду з оригіналами документів, що ідентифікують особу та місце реєстрації.
Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернулася до суду з цим позовом у цій справі.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивачки на соціальний захист у вигляді отримання пенсійних виплат та необхідність зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 01.02.2021 на визначений позивачем банківській рахунок.
Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регламентовані Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). 
Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону № 1058-VI пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.
Пунктом 16 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках» від 30.08.1999 № 1596 (далі - Порядок № 1596) передбачено, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.
У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-VI виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. 
Цей перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Водночас пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1, тут і надалі в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.
Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.
Відтак, позивачка, проживаючи в Канаді, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.
Згідно ч. 2 ст. 49 Закону № 1058-VI поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. 
Відповідно до ст. 46 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до абз. 1 п. 1.1. Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (п. 1.3. Порядку № 22-1).
Відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвела до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.
Верховний суд у постанові від 20.01.2022 по справі № 280/4551/21 сформував правовий висновок щодо можливості подання заяви про поновлення виплати раніше призначеної пенсії представником пенсіонера відповідно до Порядку № 22-1 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» від 16.12.2020 № 25-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за №339/35961 і набрала чинності з 30.03.2021).
Так, Верховний Суд зауважив, що вказаний пункт та жоден з пунктів Порядку № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1) не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін "заявник", на переконання суду, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.
Відсутність у пункті 1.3 Порядку № 22-1 згадки про заяви з приводу поновлення виплати пенсії не можна тлумачити як заборону подання таких заяв представниками пенсіонерів, що виїхали на постійне місце проживання за кордон.
Крім того, як вже зазначено вище, наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, а тому існуючі «загальні» норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.
Необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 № 25-рп/2009.
На підставі вищевикладеного Верховний Суд висновував, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 та від 16.12.2020 № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку № 22-1.
Вказана правова позиції Верховного Суду по справі № 280/4551/21 є релевантною до правовідносин у даній справі (№ 440/9639/22), тому в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України зазначений висновок Верховного Суду щодо застосування положень Порядку № 22-1 є обов`язковим для врахування.
Більше того, у постанові від 24.07.2023 по справі № 280/6637/22 Верховний Суд дійшов висновку про доцільність розповсюдити зазначений висновок по справі № 280/4551/21 і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном.
Тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що чинним законодавством не допускається подання заяви для поновлення виплати пенсії за довіреністю представником пенсіонера за довіреністю, к такі, що гуртуються на неправильному тлумаченні положень законодавства.
Крім того, питання можливості подання заяви про поновлення виплати раніше призначеної пенсії представником пенсіонера і раніше було предметом тлумачення Верховного Суду, зокрема, в постановах від 17.07.2018 по справі № 211/1789/17 (2-а/211/116/17), від 18.09.2018 по справі № 522/535/17, від 31.01.2019 по справі № 520/9721/16-а, від 12.03.2019 по справі № 441/1239/17, у який Верховний Суд підтвердив можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 30.11.2021 від імені ОСОБА_1 до Сервісного центру Пенсійного фонду України була подана заява на поновлення виплати пенсії за довіреністю.
Окрім того, представником позивача надавалась відповідачу особисто підписана заява від 30.11.2021, разом з посвідченою Генеральним консульством України в Торонто (Канада) довіреністю.
Таким чином, враховуючи правову позицію Верховного Суду, що пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого законного представника, колегія суддів дійшла висновку, що позивачкою у даній справі було належним чином виконано вимоги пункту 1.1 Порядку № 22-1 шляхом звернення представника позивачки до відповідача (органу Пенсійного фонду України) на підставі посвідченої довіреності.
Колегія суддів також зауважує, що доводи апеляційної скарги здебільшого зводяться до нормативно-правового обґрунтування апелянтом підставності його дій щодо переведення виплати пенсії позивачки через відділення поштового зв`язку та подальшого призупинення виплати  позивачці пенсії. Разом з тим, судом першої інстанції було відмовлено у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним припинення виплати пенсії відповідачем. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову сторонами не оскаржується та не є предметом перегляду апеляційним судом.
В свою чергу, рішення, на підставі якого було припинено виплату пенсії, не впливає на порядок процедури її поновлення, тому оцінка спірних правовідносин надається колегією суддів передусім у контексті дотримання правильності процедури поновлення виплати пенсії позивачки. 
На підставі вищевказаного, враховуючи висновки Верховного Суду у справах № 280/4551/21 та № 280/6637/22, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок та здійснити виплату недоотриманої з 01.02.2021 пенсії.
Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Щодо посилань апелянта в частині питання строку звернення до суду на правові позиції Верховного Суду України у постановах від 12.04.2016 по справі № 21-5966а15, від 05.04.2016 по справі № 21-173а16, від 16.03.2016 по справі № 21-175а16, то колегія суддів зазначає, що по-перше, вказані висновки стосувалися питання застосування строків звернення до суду для поновлення виплати пенсії, що була зупинена на підставі пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058-ІV, який втратив чинність як такий, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду від 07.10.2009 № 25-рп/2009. Натомість фактичні обставини даної справи (№ 440/9639/22) є відмінними. По друге Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 відступила від вказаних висновків Верховного Суду України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 по справі № 440/9639/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 по справі № 440/9639/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва