ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 606/2306/21
провадження № 51-3124м23
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
захисника                                         ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року постановлену стосовно 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Яричів Кам`янка-Бузького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини  
За вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2023 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК, без призначення йому покарання, у зв`язку із його смертю.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 23 травня 2020 року біля 01 год, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21062», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю близько 30 км/год автодорогою в с. Соснів в напрямку с. Раковець Тернопільського району Тернопільської області.
Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_7 , порушуючи вимоги пунктів 1.5, 2.3 
(б, д), 10.1 та всупереч вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_8 , який знаходився в цей час на проїзній частині дороги, а саме на правій смузі руху ближче до центру автодороги, не зменшив швидкості руху та не надав йому дороги, тобто продовжив рух і таким чином вчинив на нього наїзд чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження середньої тяжкості, після чого відбулось зіткнення керованого ним транспортного засобу із огорожею будинковолодіння, розташованого неподалік місця наїзду, де і зупинився. 
За ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2023 року скасовано, кримінальне провадження в справі про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 286 КК закрито у зв`язку з його смертю, на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 КПК.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. При цьому посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема вважає, що відсутні обставини для закриття кримінального провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити касаційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Крім того, вважала за необхідне відступити від позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25 лютого 2020 року (справа № 599/593/18), у зв`язку з чим передати кримінальне провадження до об`єднаної палати Касаційного кримінального суду 
Захисник заперечив проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Інших учасників було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з'явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Суть доводів прокурора у касаційній скарзі зводиться до позиції щодо неможливості застосування пункту 5 частини 1 статті 284 КПК у разі коли провадження продовжується з метою реабілітації померлого.
Проте, з зазначеного питання Верховний Суд сформулював сталу правозастосовну практику. 
Як зазначала об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 16  січня 2019 року (справа № 761/33482/16-к, провадження № 51-4744кмо18) закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання. Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу. Тому на стадіях досудового розслідування, а також провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, коли винуватість чи невинуватість особи ще не встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, закриття кримінального провадження, у тому числі поєднане із скасуванням обвинувального вироку чи ухвали суду першої інстанції на стадії апеляційного перегляду, є цілком розумною вимогою законодавства.
У цьому ж рішенні об`єднана палата зробила правовий висновок, згідно з яким у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених статтею 433 КПК, є необхідним для реабілітації померлого.
У постанові від 04 вересня 2023 року (справа № 710/466/16-к, провадження №  51- 6068кмо21) об`єднана палата Касаційного кримінального суду зробила висновок щодо застосування статей 284, 417 КПК і зазначила, що після встановлення під час апеляційного розгляду факту смерті обвинуваченого, щодо якого ухвалено виправдувальний вирок, суд апеляційної інстанції зобов`язаний виконати вимоги статей 370, 404, 419 КПК України, забезпечити участь захисника, продовжити апеляційний розгляд, надати мотивовані відповіді на доводи апеляційних скарг та постановити ухвалу, передбачену одним із пунктів 1, 2, 5 або 6 ст. 407 КПК України з урахуванням вимог статей 284, 417 КПК України.
У постанові від 25 лютого 2020 року (справа № 599/593/18, провадження № 51-5462км19) Верховний Суд визнав помилковим постановлення судом першої інстанції у провадженні, яке було продовжено з метою реабілітації померлого, обвинувального вироку і погодився з судом апеляційної інстанції, який, перевіривши доводи сторони захисту і надавши їм вичерпні відповіді, дійшов висновку про скасування вироку і закриття кримінального провадження, зазначивши при цьому у мотивувальній частині свого рішення про відсутність підстав для реабілітації особи.
Аналогічна ситуація спостерігається у кримінальному провадженні, яке є предметом даного касаційного розгляду. 
Так, під час розгляду судом кримінального провадження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер від вибухової травми внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України (т. 1, а. п. 218).
Кримінальне провадження продовжувалось у зв`язку із заявою ОСОБА_9 , батька обвинуваченого, у якій він наполягав на реабілітації свого сина (т. 1, а. п. 222).
Суд першої інстанції встановив у діях ОСОБА_7 склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК, і з урахуванням факту смерті обвинуваченого постановив обвинувальний вирок без призначення покарання у зв`язку зі смертю особи.     
Переглядаючи вирок суд апеляційної інстанції дотримався вимог статтей 404, 419 КПК і встановивши відсутність підстав для реабілітації, скасував вирок суду першої інстанції і закрив кримінальне провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 КПК.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням і вважає, що воно відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.
Аналіз положень КПК стосовно порядку розгляду судами кримінальних проваджень, які здійснюються з метою реабілітації померлого має свої особливості.
По-перше, частиною 10 статті 284 КПК регламентовано дії прокурора та суду у разі виникнення підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 284 КПК.
По-друге, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 52 КПК з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи забезпечується обов`язкова участь захисника
По-третє, у разі встановлення судом першої інстанції обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 284 КПК, а також частини 1 статті 373 КПК, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. У разі відсутності підстав, зазначених вище, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження (частина 7 статті 284 КПК). Суд апеляційної інстанції у разі здійснення провадження з метою реабілітації померлого має постановити ухвалу, передбачену одним із пунктів 1, 2, 5 або 6 ст. 407 КПК України з урахуванням вимог статей 284, 417 КПК.
З огляду на зазначене, колегія суддів не знаходить підстав для відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, як про те зазначала прокурор під час касаційного розгляду.
Зважаючи на те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
у х в а л и в:
Ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                          ОСОБА_3