Ухвала
13 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 931/185/23
провадження № 61-15395ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 18 липня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «НАТАЛІЯ І. П.» про розірвання договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФГ «НАТАЛІЯ І. П.» про розірвання договору оренди землі.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
Заявник не виконав у повному обсязі вимоги цивільного процесуального закону щодо зазначення та нормативно-правового обґрунтування підстав касаційного оскарження.
Згідно зі змістом положень пункту першого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Суд наголошує на тому, що згідно з вимогами статей 389, 392 ЦПК України, посилаючись як на підставу касаційного оскарження на пункт 1 частини другої статті 392 ЦПК України заявнику слід вказати норму (норми) права, з застосуванням якої (яких) судами попередніх інстанцій не погоджується заявник, та релевантні правові висновки Верховного Суду щодо застосування цієї (цих) норми (норм) права у подібних правовідносинах, які на його переконання не врахували  суди попередніх інстанцій. Виконання таких вимог необхідне для належного виконання судом касаційної інстанції визначених статтею 409 ЦПК України повноважень та надання належної оцінки застосуванню судами попередніх інстанцій цієї норми права під час розгляду справи, а у разі необхідності - формулювання правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Для усунення вищевказаного недоліку заявнику слід надати до суду виправлену редакцію касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи з зазначенням підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування відповідно до вимог процесуального закону з врахуванням вимог цієї ухвали.
Також суд нагадує, що з 18 жовтня 2023 року набрали чинності зміни до ЦПК України, за змістом яких зокрема адвокати реєструють електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України). Касаційна скарга подана та підписана представником ОСОБА_2, проте подана засобами поштового зв`язку, а не за допомогою ЄСІТС. Суд нагадує, що обов`язковість реєстрації електронного кабінету адвокатом тягне за собою обов`язок подання вказаною особою документів до суду виключно за допомогою цієї системи, а суд, направляти документи цій особі у такий же спосіб.
Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.
Відповідно до положень статті 390  ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відомості про дату складення повного тексту вказаного судового рішення відсутні. Процесуальний закон пов`язує початок обчислення строку на касаційне оскарження з днем складання повного тексту оскаржуваного судового рішення. Оскільки такі дані в постанові відсутні, то строк на касаційне оскарження слід обчислювати, починаючи з дня прийняття оскаржуваної постанови - з 21 вересня 2023 року. Таким чином, останній день строку на касаційне оскарження припав з врахуванням вихідних днів на 23 жовтня 2023 року. Касаційна скарга подана 25 жовтня 2023 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Заявник не надав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим у суд позбавлений можливості вирішувати питання  про поновлення строку на касаційне оскарження.
Для усунення цього недоліку заявник має надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати причини пропуску строку та обґрунтувати їх належним чином доказами.
Також за подання касаційної скарги не сплачений у повному обсязі судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
За подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
З позовом до суду ОСОБА_1 звернулася у лютому 2023 року та заявила позовну вимогу майнового характеру.
Відповідно до вимог пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла -  сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру майнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який становить 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Мотивувальні частини оскаржуваних судових рішень не містять відомостей про розмір орендної плати за спірним договором, в зв`язку з чим розмір судового збору за подання касаційної скарги належить обчислити за формулою: С = А х 1% х 200%, де «А» - ціна позову, а «С» - остаточний розмір судового збору за подання касаційної скарги.
За умови відсутності розміру орендної плати значення «А» слід обчислити шляхом множення розміру орендної плати за користування землею, зазначеного в договорі, на кількість років до кінця дії договору, але не більше трьох років.
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 18 липня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      Є. В. Петров