Справа № 127/29003/23
Провадження № 22-ц/801/2304/2023
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Стадник І. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року	Справа № 127/29003/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),
суддів: Міхасішина І.В., Сопруна В.В.,
розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Дмитришиної Тетяни Іванівни
на ухвалу Вінницького міського суду  Вінницької області від 20 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Вохмінової О.С.,
у справі №127/29003/23
за заявою ОСОБА_1 (заявник) про скасування судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 27 вересня 2023 року про стягнення заборгованості в сумі 4 549,59 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут», 
встановив:
Короткий зміст вимог
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в районний суд із заявою про скасування судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 27 вересня 2023 року, про стягнення з нього на користь ТОВ «Вінницягаз Збут» заборгованості в сумі 4 549,59 грн, в обґрунтування якої  посилався на те, що він заперечує наявність заборгованості перед ТОВ «Вінницягаз Збут» за споживання природного газу.
Рішення суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2023 року заява ОСОБА_1 повернена заявнику.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
03 листопада 2023 року представник заявника - адвокат Дмитришина Т.І. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що вимога суду про надіслання заяви з додатками іншим учасникам справи є незаконною, оскільки не передбачена спеціальною нормою, яка регулює питання подання заяви про скасування судового наказу. 
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Вінницягаз збут» не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції – частина 3 статті 360 ЦПК України.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 листопада 2023 року  відкрито апеляційне провадження у справі, а хвалою від 20 листопада 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без виклику сторін
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Частиною 2 статті 369 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви заявникові (позивачеві) – п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд  справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є ухвала Вінницького міського суду про повернення заяви, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався
Повертаючи заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ч. 2 статті 183 ЦПК України заявником не додано доказів надіслання заяви з додатками іншим учасникам справи (провадження).
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Вінницьким міським судом 27 вересня 2023 року про стягнення з нього заборгованості за спожитий газ на користь ТОВ «Вінницягаз збут» відповідно поданої останнім заяви. 
В додатках до заяви заявником не зазначено та не надано доказів її направлення іншим учасникам справи (провадження).
Статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Натомість частиною 1 статті 183 ЦПК України визначено перелік вимог до заяви про скасування судового наказу, в яких не зазначено такої вимоги, як направлення копії такої заяви іншим учасникам справи.
Разом з тим, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу – частина 1 статті 160 ЦПК України.
Питання щодо скасування судового наказу, регулюється розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».
Згідно із частиною 3 статті 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Відповідно до частини 2 статті 183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
У постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 Верховний Суд зазначив, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення (розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»).
У постанові від 18 січня 2023 року у справі № 2-246/10 Верховний Суд зазначив, що повернення заяви без розгляду не є надмірним формалізмом, оскільки відповідає правилам статті 183 ЦПК України. Правомірний та розумний формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами та учасниками розгляду певних правил процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).
Аналіз наведених правових висновків Верховного Суду свідчить про сталу сформовану судову практику щодо обов`язку заявника надсилати (надавати) копії такої заяви іншим учасникам справи у разі подання заяви на стадії виконання судового рішення.
Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. 
Оскільки ОСОБА_1 до поданої заяви про скасування судового наказу не додано доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), то суд першої інстанції правомірно, у відповідності до вимог статті 183 ЦПК України, постановив ухвалу про повернення заяви заявнику без розгляду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо повернення ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу без розгляду, оскаржувана ухвала відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам та обставинам справи.
Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 379, 382, 384 ЦПК України, Суд, 

постановив:
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Дмитришиної Тетяни Іванівни залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду  Вінницької області від 20 жовтня 2023 року,   – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.
Головуючий       І.М. Стадник 

Судді        І.В. Міхасішин

        В.В. Сопрун