УХВАЛА
 
07 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 357/174/21
провадження № 61-5354св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області в особі Сухоліського старостинського округу № 7, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту на право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання відшкодування шкоди в натурі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Пасенюка Кирила Олександровича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2022 року, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області в особі Сухоліського старостинського округу № 7, ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод 
у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання відшкодування шкоди в натурі задоволено частково.
Визнано недійсним рішення Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 7-43 від 11 вересня 2007 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та припинення користування земельними ділянками» у частині пункту 52 «Передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку 0,15 га громадянину ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , земельна ділянка розташована в АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства, обслуговування житлового будинку та господарських споруд».
Визнано недійсним рішення Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області 11 сесії 5 скликання № 11-63/11 від 27 березня 2008 року в частині про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4 .
Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії 
ЯИ № 4933143 виданий на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів № 010993601152, скасовано державну реєстрацію зазначеного державного акту.
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Обухівською районною державною нотаріальною конторою Київської області 
07 липня 2010 року за № 1-1315 на ім`я ОСОБА_3 .
Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 14 квітня 2011 року, укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л. В., зареєстрований за 
№ 2461.Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 3220486501:03:005:0051, власником якої рахується ОСОБА_2 .
Зобов`язано ОСОБА_2 здійснити демонтаж огорожі частини на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_3 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 
6 356,00 грн.
У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 відшкодувати шкоду в натурі відмовлено.
У задоволенні позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Київській області відмовлено.
 
Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 19 липня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката                    Іллінського О. В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Стягнути з Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 
2 000,00 грн.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 
2022 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року залишено без змін.
12 квітня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвоката Пасенюк К. О. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2022 року, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 19 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року (надійшла до суду 14 квітня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Підставами касаційного оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2022 року, додаткового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 20 липня 2022 року у справі № 910/5201/19 (провадження № 12-37гс21) та у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 173/1744/19 (провадження № 61-17213св20), від 31 січня 2023 року у справі № 446/936/17 (провадження № 61-687св22);
- суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме на підставі заяви про прийняття спадщини самостійно визначив спадкове майно та фактично поділив його між спадкоємцями. 
Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Пасенюка К. О. та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
25 травня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно 
з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії 
і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області в особі Сухоліського старостинського округу № 7, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту на право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання відшкодування шкоди в натурі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Пасенюка Кирила Олександровича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 
2022 року, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 21 лютого 2023 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                               Г. В. Коломієць

                                                                                                        Б. І. Гулько

                                                                                                        Д. Д. Луспеник