ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2023 року 
м. Київ
справа № 132/2923/21
провадження № 61-3935св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Калинівський Агрохім»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кравчук Михайло Олександрович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року в складі колегії суддів: 
Панасюка О. С., Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У вересні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до суду 
з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Калинівський Агрохім» (далі - ТОВ «Калинівський Агрохім») про витребування земельної ділянки.
2.           Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є співвласниками по 1/2 частині земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 7,44 га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0017, розташованої за адресою: Байківська сільська рада, Хмільницький (Калинівський) район, Вінницька область, яку набули в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .
3.           Вказана земельна ділянка перебуває в користуванні TOB «Калинівський Агрохім», яке є правонаступником приватного акціонерного товариства «Калинівський Агрохім» (далі - ПрАТ «Калинівський Агрохім») на підставі договору оренди землі від 21 листопада 2011 року № 463, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «Калинівський Агрохім».
4.           Пунктом 44 договору оренди землі від 21 листопада 2011 року № 463 передбачено, що він набирає чинності з моменту підписання сторонами та його державної реєстрації. Натомість ПрАТ «Калинівський Агрохім» не здійснило державну реєстрацію договору оренди землі, у зв`язку з чим вказаний договір не набрав чинності, а відповідач використовує земельну ділянку без правової підстави.
5.           Посилаючись на те, що проведена 30 грудня 2013 року державна реєстрація речового права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року, 
ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просили витребувати у TOB «Калинівський Агрохім» на їхню користь земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 7,44 га, з кадастровим номером 0521680300:04:000:0017, розташовану за адресою: Байківська сільська рада, Хмільницький (Калинівський) район, Вінницька область.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6.           Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області 
від 30 листопада 2021 року позов задоволено. Витребувано у TOB «Калинівський Агрохім» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 7,44 га, з кадастровим номером 0521680300:04:000:0017, розташовану за адресою: Байківська сільська рада, Хмільницький (Калинівський) район, Вінницька область. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
7.           Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що проведення ПрАТ «Калинівський Агрохім» 30 грудня 2013 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі договору 
від 21 листопада 2011 року № 463 не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.
8.           Оскільки ПрАТ «Калинівський Агрохім» не здійснило державну реєстрацію договору оренди землі, договір між ОСОБА_3 та відповідачем чинності не набрав і відповідно вказане товариство не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
9.           Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року апеляційну скаргу TOB «Калинівський Агрохім» задоволено, рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 листопада 
2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в позові. Вирішено питання про судові витрати. 
10.        Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ні Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ні Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 
2015 року № 1127, не встановлюють строк, протягом особа, яка набула речове право на об`єкт нерухомості, зокрема право користування земельною ділянкою за договором оренди, зобов`язана подати заяву про реєстрацію речового права, а також не встановлюють відповідальності за порушення цього обов`язку.
11.        Укладений між ОСОБА_3 та ПрАТ «Калинівський Агрохім» договір оренди землі від 21 листопада 2011 року № 463 жодних строків для його державної реєстрації не встановлював, натомість передбачав, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний термін після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі, який складений не був.
12.        Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачами обрано неефективний спосіб захисту, вони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди землі у разі наявності об`єктивних для цього обставин, що вказують на наявність значної міри позбавлення того, на що орендодавець розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки, для чого необхідно з`ясувати, зокрема: чи мав орендодавець можливість контролювати дії орендаря 
з державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, коли відбулась передача земельної ділянки (відразу після підписання договору, чи після здійснення державної реєстрації права оренди) та чи мав орендодавець підстави розраховувати, що строк дії договору оренди закінчиться саме 
у 2021 році.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13.        У касаційній скарзі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кравчук М. О., на постанову Вінницького апеляційного суду 
від 31 березня 2022 року, просили скасувати оскаржуване судове рішення, залишивши в силі рішення суду першої інстанції. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
14.        29 квітня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кравчук М. О., подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2022 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. У липні 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2023 року зупинено провадження у справі № 132/2923/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 513/879/19.
17.        Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року поновлено провадження у справі. Справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи осіб, яка подали касаційну скаргу
18.        Підставою касаційного оскарження заявники зазначили застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків, викладених 
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року 
у справі № 696/1693/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
19.        Вважають, що апеляційний суд не взяв до уваги, що спірний договір оренди землі не набрав чинності, оскільки не був зареєстрований.
20.        Те, що 30 грудня 2013 року відповідачем було зареєстровано право оренди не може підмінити державну реєстрацію самого договору та не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.
21.        Апеляційний суд дійшов помилкового висновку про невірно обраний позивачами спосіб захисту, а крім того при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу не врахував клопотання позивачів про зменшення їх розміру.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив
Обставини справи, встановлені судами
22.        21 листопада 2011 року між ОСОБА_3 , яка померла 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ПрАТ «Калинівський Агрохім» був укладений договір оренди землі № 463, згідно з яким ОСОБА_3 надала, а ПрАТ «Калинівський Агрохім» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,4400 га, яка знаходиться на території Байківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, строком на 10 років.
23.        Право оренди земельної ділянки, площею 7,4400 га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0017 зареєстровано за ПрАТ «Калинівський Агрохім» 
30 грудня 2013 року.
24.        ПрАТ «Калинівський Агрохім» реорганізовано шляхом перетворення 
в ТОВ «Калинівський Агрохім».
25.        Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом 
від 02 листопада 2017 року, виданим державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л. В., спадкоємцями земельної ділянки, площею 7,4400 га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0017 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
є: ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 , кожен по 1/2 частці.
26.        Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2019 року, виданого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н. С., спадкоємцем 1/2 частки земельної ділянки площею 7,4400 га кадастровий номер 0521680300:04:000:0017 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 .
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
27.        Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права 
у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
28.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції 
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
29.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
30.        За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті).
31.        Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 06 лютого 
2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), 
від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року 
у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 22 вересня 2020 року у справі 
№ 910/3009/18 (пункт 88), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55); 
див. також постанову Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14).
32.        За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити 
у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 
2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі 
№ 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), 
від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі 
№ 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), 
від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 67), від 22 вересня 
2020 року у справі № 910/3009/18 (пункти 63, 89), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), 
від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 
2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), 
від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 
2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 14 вересня 2021 року у справі 
№ 359/5719/17 (пункт 119), від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), 
від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі 
№ 143/591/20 (пункт 8.31), від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 56), 
від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункт 5.6), від 28 вересня 
2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі 
№ 477/2330/18 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 
(пункт 86)).
33.        Позивач, якому належить на праві користування земельна ділянка (право користування як вид речових прав на чуже майно (стаття 395 ЦК України), має право на захист цього права відповідно до статті 396 ЦК України, а отже згідно зі статтею 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.
34.        Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до статті 396 ЦК України.
35.        Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
36.        Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачами обрано неефективний спосіб захисту, вони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди землі у разі, якщо є об`єктивні обставини, що вказують на наявність значної міри позбавлення того, на що орендодавець розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки, для чого необхідно з`ясувати, зокрема: чи мав орендодавець можливість контролювати дії орендаря з державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, коли відбулась передача земельної ділянки (відразу після підписання договору, чи після здійснення державної реєстрації права оренди) та чи мав орендодавець підстави розраховувати, що строк дії договору оренди закінчиться саме у 2021 році.
37.        Верховний Суд погоджується з відмовою в позові, але з інших мотивів, ніж ті, які навів апеляційний суд з огляду на таке.
38.        Згідно з частиною першою статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід 
і припинення підлягають державній реєстрації. 
39.        Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).
40.        Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з  моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, 
і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (частина третя 
статті 640 ЦК України у редакції, чинній на час підписання договору оренди).
41.        За змістом частини другої статті 125 ЗК України у редакції, чинній на час підписання договору оренди, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають 
з моменту державної реєстрації цих прав.
42.        Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п`ята статті 126 ЗК України 
у редакції, чинній на час підписання договору оренди).
43.        Обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, зокрема і право оренди земельної  ділянки (пункт 2 частина перша статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 
(далі - Закон № 1952-IV) у редакції, чинній на час підписання договору оренди).
44.        Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина третя            статті 3 Закону № 1952-IV у вказаній редакції).
45.        Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом (пункт 1 частини першої статті 19 Закону № 1952-IV у редакції, чинній на час підписання договору оренди).
46.        Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (стаття 20 Закону України «Про оренду землі» 
у редакції, чинній на час підписання договору оренди).
47.        Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» у вказаній редакції).
48.        01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон № 1878-VI). Згідно з цим Законом з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено положення про державну реєстрацію правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» - статті 18 і 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі.
49.        Суди встановили, що 21 листопада 2011 року між ОСОБА_3 та 
ПрАТ «Калинівський Агрохім» був укладений договір оренди землі № 463, за яким орендар передав орендодавцю земельну ділянку у строкове платне користування строком на 10 років.
50.        З огляду на дату укладення договору оренди між ОСОБА_3 та 
ПрАТ «Калинівський Агрохім», визначений цим договором строк оренди, ефективним способом захисту прав позивачів, які вони вважали порушеними, 
є вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. 
51.        Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду 
у постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19, яка має бути врахована в силу вимог частини третьої статті 400 ЦПК України.
52.        Оскільки апеляційний суд правильно відмовив в позові, але з інших мотивів, постанова апеляційного суду підлягає зміні, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови Верховного Суду.
53.        Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення 
у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини
54.        Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, постанову апеляційного суду необхідно змінити, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови Верховного Суду.
55.        Розмір витрат на правову допомогу стягнутий із відповідачів на користь позивача, загалом узгоджується зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та наданих адвокатом послуг. Підстав для втручання у визначений апеляційним судом розмір витрат на правову допомогу колегією суддів не встановлено.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кравчук Михайло Олександрович, задовольнити частково. 
2.           Постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року змінити, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови Верховного Суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович