КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
  
Апеляційне провадження                                                                                                                                                                  
№ 22-ц/824/13064/2023                                                                   
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
05 грудня 2023 року                                                                      місто Київ
                                                                                               справа № 361/5613/22                              
  
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   головуючого судді: Борисової О.В.
                    суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,
                    за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності,17» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, постановлену під головуванням судді Василишина В.О., у справі заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності,17» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності,17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
     
                                                 В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2022 року позивач ОСББ «Незалежності, 17» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просило:
стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість по внесках співвласників за період з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2022 року в загальній сумі 49715,87 грн., а також понесені судові витрати.
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2023 року позов ОСББ «Незалежності, 17» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ ««Незалежності-17» заборгованість за сплатою внесків на опалення та на утримання будинку та прибудинкової території з урахуваннямінфляційних нарахуваньта трьохвідсотків річнихзаперіод з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2022 року у загальному розмірі 49715,87 грн., а також судовий збір у сумі 2481 грн. 00 коп.
30 червня 2023 року ОСББ ««Незалежності,17» звернулося до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило:
поновити строк на подання доказів щодо розміру понесених судових витрат в частині витрат на правову допомогу;
стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13400 грн.
Заява обгрунтовувало тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат в частині правничої допомоги.
Вказувало, що копію рішення позивачем було отримано 26 червня 2023 року. 
Зазначало, що станом на час розгляду справи по суті позивач не сплатив та не прийняв адвокатські послуги у повному обсязі, оскільки  лише 01 травня 2023 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №2 від 16 січня 2023 року до договору №10/22-0 про надання юридичних послуг від 10 жовтня 2022 року. 
Посилалося на те, що сплачений гонорар на користь Адвокатського об'єднання «Верітас Центр» становить 13400 грн. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року заяву заяву ОСББ ««Незалежності,17» про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСББ «Незалежності,17» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що позивачем було заявлено як попередній розрахунок понесених на правничу допомогу витрат у позовній заяві, так і надавалися на різних стадіях відповідні докази їх понесення.
Вказувало, що в судових засіданнях приймав участь представник позивача - адвокат Порхун В.М.
Зазначало, що документальні підтвердження понесених витрат також містяться в матеріалах справи, а саме, крім основного договору та витрат, понесених у відповідності до п.2.1. договору: засвідчена копія додаткової угоди №2 від 16 січня 2023 року до договору №10/22-ю про надання юридичних послуг від 10 жовтня 2022 року; засвідчена копія акту приймання-передачі надання послуг до додаткової угоди №1 від 01 травня 2023 року до договору №10/22-ю про надання юридичних послуг від 10 жовтня 2022 року; підтвердження понесених витрат у сумі 13400,00 грн., що виражається у квитанціях про оплату.
Відзиву на апеляційну скаргу позивача до Київського апеляційного суду не надійшло.
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з вищевказаних підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.  
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.                                                        
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).
Аналіз вищезазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та ухвалах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №750/14822/21, від 24 травня 2023 року у справі  №446/2455/21.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч.1, 3, 4 статті 127  ЦПК  України  суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Аналіз  положень статті 126 ЦПК України, ч.8 статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного  частиною восьмою  статті 141  ЦПК  України п'ятиденного  строку  заява про  розподіл  судових витрат,  зроблена  стороною  до закінчення  судових дебатів у справі, повинна  залишатися судом  безрозгляду,що  унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку.
Законодавець не пов'язує подання доказів понесення витрат на правничу допомогу із моментом отримання рішення, а подання таких доказів пов'язується з датою ухвалення рішення, що й і зазначено в частині восьмій статті 141 ЦПК України, яка за своїм змістом є імперативною нормою і не допускає іншого тлумачення.
Крім того, приписи діючого ЦПК України не пов'язують право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку; в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості позивач в позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу у розмірі 12600 грн. 
До позовної заяви було надано копію договору№10/22-ю про надання юридичних послуг від 10 жовтня 2022 року, укалденого між Адвокатським об'єднанням «Верітас Центр» та ОСББ «Незалежності,17».
Справа неодноразово призначалася до розгляду в судове засідання.
25 квітня 2023 року голова правління ОСББ «Незалежності,17»          Ластівка О.П. подала до суду першої інстанції клопотання про розгляд справи без її участі, разом з цим у цій же заяві представник позивача не зазначила про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані додатково, згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Рішення по суті спору було ухвалено судом 25 квітня 2023 року.
Отже,  для  відшкодування витрат  на   професійну  правову допомогу,  позивач зобов`язаний був  надати суду  докази понесення  таких витрат  протягом  п`яти днів після  ухвалення  рішення, тобто до 01 травня 2023 року.
30 червня 2023 року, тобто поза межами визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденного строку, позивач ОСББ «Незалежності,17» надало  суду першої інстанції докази на  підтвердження  розміру  витрат, які позивач поніс у зв`язку з  розглядом  справи в сумі 13400  грн.
Також у заяві про ухвалення додаткового рішення ОСББ «Незалежності,17» просило поновити строк на подання доказів щодо розміру понесених судових витрат в частині витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що копію рішення позивач отримав лише  26 червня 2023 року.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції розглянув питання про поновлення строку для подання   доказів понесених витрат та  дійшов вірного висновку про відсутність підстав для поновлення зазначеного строку, оскільки  отримання ОСББ «Незалежності,17» копії рішення 26 червня 2023 року не є об`єктивною причиною неможливості вчасно надати відповідні докази, адже положення частини восьмої статті 141 ЦПК України вказують на те, що такі докази можуть бути подані і до закінчення судових дебатів, тобто до ухвалення рішення. А тому факт отримання рішення не перешкоджає учаснику справи діяти у відповідності до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач  був обізнаний про призначення справи  до  розгляду  в судовому  засіданні  на  25 квітня 2023  року. Подавши заяву про  розгляд справи  у  відсутність  позивача,   ОСББ «Незалежності,17» повинно  було  проявити обачність  та  у визначений законом  строк  здійснити дії, пов`язані з наданням відповідних доказів, чого не зробив.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСББ «Незалежності,17» не заперечувала, що протягом розгляду справи в суді першої інстанції до розгляду справи по суті позивачем, крім договору про надання правової допомоги не було подано будь-яких інших доказів понесення витрат на правову допомогу.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.
Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18 (провадження №61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов'язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов'язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.  
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення  заяви ОСББ «Незалежності,17» про  ухвалення  додаткового  рішення  без розгляду,  оскільки докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу були подані з порушенням строків, передбачених частиною восьмою статті 141 ЦПК України, за відсутності поважних причин для поновлення такого строку.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності,17» - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2023 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 06 грудня 2023 року.
 
Головуючий:
 
Судді: