УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

14 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 420/1782/23
адміністративне провадження № К/990/37115/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А.,  Стародуба О.П., 

перевірив касаційну скаргу Міністерства оборони України 
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року (колегія у складі суддів Градовського Ю.М., Бітов А.І., Танасогло Т.М.)
у справі № 420/1782/23
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України,
треті особи, які заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ) у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ) звернулася до суду із позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони України; відповідач), у якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача з нарахування та виплати їм суми одноразової грошової допомоги у розмірі 4/6 частини 15 млн. грн у сумі 10 млн. грн у рівних долях кожному;
- зобов`язати Міноборони України донарахувати та виплатити їй недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 1 125   000 грн;
- зобов`язати Міноборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_5 недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 1 125   000 грн.

21.02.2023 ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) як треті особи подали позовну заяву, у якій просили:
- визнати протиправними дії Міноборони України з нарахування та виплати позивачам суми одноразової грошової допомоги у розмірі 4/6 частини 15 млн. грн;

- зобов`язати Міноборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 2,5 млн. грн;
- зобов`язати Міноборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 2,5 млн. грн.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23.05.2023 задовольнив частково позов:
-          визнав протиправними дії Міноборони України з нарахування та виплати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми одноразової грошової допомоги у розмірі 4/6 частини 15 тис. грн у сумі 10 тис. грн у рівних долях кожному;
-          зобов`язав Міноборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 1 млн. грн;
-          зобов`язав Міноборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_5 недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 1 млн. грн;
-          зобов`язав Міноборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 1 млн. грн;
-          зобов`язав Міноборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 1 млн. грн;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;
-          стягнув з Міноборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь               ОСОБА_4 відшкодування судових витрат у розмірі 1   074 грн;
-          стягнув з Міноборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 відшкодування судових витрат у розмірі 1 074 грн;
-          стягнув з Міноборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 відшкодування судових витрат у розмірі 1 074 грн.
Відповідач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18.07.2023 закрив апеляційне провадження; повернув апеляційну скаргу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 305 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

26.07.2023 Міноборони України повторно подало апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.07.2023 повернув апеляційну скаргу згідно із п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України.

11.08.2023 відповідач утретє подав апеляційну скаргу. 

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.10.2023 відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

06.11.2023 Міноборони України подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023, передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правових позицій Верховного Суду, висловлених у постановах від 24.07.2023 у справі  № 200/3692/21, від 28.12.2022 у справі № 826/23910/15. Міноборони України діють у судах у порядку самопредставництва на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР). П`ятий апеляційний адміністративний суд має непослідовну позицію щодо визначення достатності документів для підтвердження повноважень для вчинення відповідної процесуальної дії. Відповідач подав апеляційну скаргу у межах строку апеляційного оскарження; суд апеляційної інстанції уперше повернув апеляційну скаргу, зазначивши, що в ЄДР відсутня інформація щодо самопредставництва, тоді як наданий до суду витяг з ЄДР містив таку інформацію. Під час повторного подання до апеляційної скарги було додано копію наказу Міноборони України від 19.02.2020 № 52 «Про організацію самопредставництва Міністерства оборони України, його посадових осіб у судах та інших державних органах». Зазначення у витягу з ЄДР певних обмежень за наявності відповідного наказу свідчить про належно організований процес представництва своїх інтересів у судах через визначених осіб в порядку самопредставництва. Після третього повернення апеляційної скарги Південний територіальний юридичний відділ Міноборони України надіслав до Департаменту юридичного забезпечення Міноборони України доповідь від 01.08.2023 № 1755/100 щодо виняткового випадку неприйняття судом апеляційної інстанції апеляційної скарги, після чого 10.08.2023 начальник Південного територіального юридичного відділу Міноборони України отримав довіреність у порядку передоручення та 11.08.2023 через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу. Позиція суду апеляційної інстанції фактично позбавила Міноборони України можливості звернутися вчасно вдруге з апеляційною скаргою та надалі суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за втретє поданою скаргою.  

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Статтею 330 КАС України передбачає вимоги до форми і змісту касаційної скарги. 
За ч. 4 ст. 330 КАС України « до касаційної скарги також додаються її копії відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга подається до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу».
« у разі подання до суду в електронній формі до касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.» (абз. 2 ч. 4 ст. 44 КАС України).

Міноборони України подало  касаційну скаргу в електронній формі, проте не надає до Суду докази надсилання копії касаційної скарги до електронних кабінетів учасників справи та листом з описом вкладення - учасникам, що не мають електронних кабінетів.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.
За правилами ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, касаційну скаргу Міноборони України слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для надання квитанції про доставку документів до електронних кабінетів та листа з описом вкладення про направлення копії касаційної скарги учасникам, які не мають електронних кабінетів. 
Скаржнику слід роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали скарга бути повернута (п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України).

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі № 420/1782/23 залишити без руху.
2. Надати Міністерству оборони України строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
3. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні.
4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали, касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                               О.П. Стародуб