ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 460/14368/22 пров. № А/857/6664/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                              Іщук Л. П.,
суддів                                                  Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року  (головуючий суддя Щербаков В.В., м. Рівне) у справі №460/14368/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області  про визнання протиправними дій, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.03.2022 №172450004580  щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи”, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести нарахування та виплату з 29.01.2022 пенсії зі зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Обґрунтовує позов тим, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії, оскільки він станом на 01.01.1993 проживав у зоні посиленого радіологічного контролю більше 4 років, продовжував проживати на забрудненій території до виключення у 2015 році міста Березне з переліку населених пунктів, що відносяться до зони  посиленого радіологічного контролю, що підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування та посвідченням потерпілого 4 категорії, відтак має право на зниження пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на 5 років.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року  в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( категорія 4 ) серії НОМЕР_1 та довідкою Березнівської міської ради №310 від 03.02.2022 підтверджено факт його проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.93 більше 4 років та продовження його проживання у цій зоні до дня звернення за пенсією – 21.02.22, відтак він має право на зниження пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на 5 років.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив щодо її задоволення та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією 18.10.1993 року, є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
21 лютого 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Рівненській області за призначенням пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 23.03.2022 №172450004580 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки ним не виконана умова підтвердження проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у позивача посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( категорія 4 ) підтверджує факт проживання позивача у зоні радіологічного забруднення станом на 01.01.93  не менше 4 років, що дає йому право на зниження пенсійного віку лише на 3 роки, тобто у 57 років. Суд зазначив, що підстави для застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 2 роки до позивача відсутні, так як початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року, а період роботи чи проживання у вказаний період позивачем не підтверджено. Суд прийшов до висновку, що позивач має право на зниження пенсійного віку лише на 3 роки і оскільки на момент звернення до органу Пенсійного фонду він не досягнув 57 років, то станом на лютий 2022 року він не набув права на призначення пенсії.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції  і вважає, що суд не встановив належним чином всі обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права і зазначає наступне.
Враховуючи вимоги частини 2  статті 19 Конституції України  та частини 2  статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає  Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII  (далі - Закон № 796-XII).
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII  (далі - Закон № 796-ХІІ) пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно абз. 1 ч. 1  ст. 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали в цій зоні не менше 4 років, на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Системний аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні радіоактивного забруднення станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року справі № 556/1153/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 565/1829/17.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1) визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") (абз.9 пп.5 п.2.1 розділу ІІ).
Статтею 14 Закону №796-XII визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. 
До них, зокрема, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні радіологічного контролю - не менше 4 років, - категорія 4.
При цьому, колегія суддів зазначає, що гідно зі ст. 65  Закону № 796  учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до  ст. 15 Закону № 796-XII  довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.
Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими  Законом № 796-XII, зокрема, і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Видача посвідчень проводиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачу 08.10.1993 видане посвідчення ( а.с.11 ) уповноваженим на те державним органом (Рівненська ОДА) серії В-1 №104988, відповідно до якого ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставина, що станом на 1 січня 1993 року позивач прожив в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років є доведеною, а отже ОСОБА_1 має право на зниження пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ. При цьому, суд першої інстанції неправильно встановив, що у зв`язку з доведеністю цієї обставини позивач має право на зниження пенсійного віку на 3 роки, оскільки відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ пенсійний вік у цьому випадку зменшується на 2 роки.
Разом з тим, поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_2 після 01.01.93 року продовжував проживати в м.Березне, а значить, відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ має право на зниження пенсійного віку додатково ( до двох років ) на один рік за кожні 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Отже, для правильного вирішення спору суду слід було встановити кількість років проживання позивачем в зоні посиленого радіоекологічного контролю вцілому.
Як вбачається з довідки Березнівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №310 від 03.02.22  та не спростовується відповідачем, ОСОБА_2 проживав в зоні радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС (м. Березне Рівненської області) з 20.01.1984 по даний час ( 03.02.22 ) (а.с.16).
Згідно записів у паспорті      громадянина України ОСОБА_2 місце його проживання зареєстроване у місті Березне ( в зоні, що віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю )  з 18.11.1996 року ( а.с.9 ).
Також з трудової книжки позивача вбачається, що з 01.08.91 він працював у Березнівському підприємстві Агропромтехніка, з 23.01.1992 по 2013 рік – викладачем у Березнівському лісовому коледжі, з 2013 по 2022 рік - викладачем Березнівського лісотехнічного коледжу ( а.с.12-13 ). 
Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, м. Березне Рівненської області до 2015 року відносилось до зони посиленого радіоекологічного контролю.
Таким чином, із вищенаведених доказів встановлено, що  з 01.01.1993 року по 2015 рік, тобто загалом 22 роки, позивач проживав та працював у зоні посиленого радіоекологічного контролю, що дає йому право на зменшення пенсійного віку додатково на 7 років, а з врахуванням обмеження, встановленого статтею 55 Закону № 796-ХІІ, - на 5 років.
Враховуючи наведені обставини, а також з врахуванням того, що позивач досягнув віку на час звернення за пенсією віку 55 років, а також має відповідний страховий стаж ( 29 років ), що визнається відповідачами, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.03.2022 №172450004580 є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Рівненській області призначити пенсію підлягає до задоволення.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що рішення про відмову у призначенні пенсії, яке оскаржує позивач, винесено ГУ ПФУ в Вінницькій області, тому підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у призначенні пенсії немає.
За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, а відтак рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Згідно з частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн., а за подання апеляційної скарги – 1488,60 грн.
Оскільки позов та апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягають задоволенню, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області понесені ним судові витрати.
Керуючись ст. 311, ст.315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №460/14368/22 скасувати та ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.03.2022 №172450004580  щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи” з 29 січня 2022 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місцезнаходження: Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1240 грн (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, місцезнаходження: вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1240 грн (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар