ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3271/23                                              Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Соломко І.І.,                                                                                                                                              Суддя-доповідач Кобаль М.І.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ
                             
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Бужак Н.П., Костюк Л.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня  2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ  України про визнання протиправним рішення та  зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ  України (далі по тексту - відповідач, МВС  України) в якому просив: 
-          визнати протиправним рішення МВС  України, оформлене в формі відповіді від 11.01.2023 року за №1240/49-2023, яким позивачу відмовлено у виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії, станом на 19.11.2019 року; 
- зобов`язати МВС  України скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 19.11.2019 року, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня  2023 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2   статті 311 КАС України   визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційних скарг, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.
Згідно із п. 4 ч. 1   ст. 317 КАС України,      підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 1   ст. 242 КАС України   передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України і був звільнений у запас Збройних Сил України 06.11.2015 року. Зазначене не заперечується сторонами.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року по справі №620/2805/21 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України оформити всі необхідні документи, подання про призначення пенсії, які разом з заявою ОСОБА_1 від 30.07.2020 про призначення пенсії, що адресована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області, направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а) для розгляду та прийняття рішення щодо призначення пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 у справі №620/15526/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 30.07.2019 року (а.с.33-35).
На виконання вказаного вище рішення суду, у справі №620/15526/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, починаючи з 30.07.2019 (день звернення з заявою про   призначення пенсії).
Згодом, позивач звернувся із заявою про виготовлення довідки для перерахунку   пенсії останнього, станом на 19.11.2019 року.
Листом від 11.01.2023 року № 1240/49-2023 Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України відмовив позивачу у виготовленні довідки для перерахунку   пенсії останнього, станом на 19.11.2019 року, у зв`язку з тим, що відомості щодо ОСОБА_1 відсутні у списках осіб, пенсії яких підлягали перерахунку, з 01.01.2016 року, відповідно до Постанови № 103.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення, саном на 19.11.2019 року, для проведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що беручи до уваги висновок суду про виникнення у позивача   права на перерахунок пенсії з моменту набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва в справі №826/12704/18 законної сили - 19.11.2019 року, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо наявності законних підстав для видачі нової довідки, станом на 19.11.2019 року.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ   (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45   (далі - Порядок № 45), Постановою КМУ від 11.11.2015 № 988   (далі - Постанова № 988), постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова № 1294), Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом МВС від 27.05.2016 № 260 (далі - Порядок № 260). Усі нормативно-правові акти зазначені в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з частиною першою   статті 46 Конституції України   громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає   Закон № 2262-ХІІ. Цим   Законом   держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного   законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до   ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, згідно ч. ч. 1, 2, 4 якої, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом   та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього   Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього   Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього   Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до   Закону, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Положеннями пункту 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено у новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Відтак, зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103.
Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема, органи Національної поліції, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу І Інструкції № 760   остання визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із   Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Положеннями пункту 3 розділу І, пункту 1 розділу ІІ   Інструкції № 760   визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України як структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ   Інструкції № 760   при проведенні перерахунку пенсій відповідно до списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважений структурний підрозділ готує довідки про розмір грошового забезпечення.
У свою чергу, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №      3-1.
Відповідно до п. 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі   статтею 63 Закону   уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).
Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 988, яка набрала чинності 02.12.2015 та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.
Відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII   та Постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок №260.
Пунктом 3 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Порядком № 260, зокрема, установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за вчене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що зміна грошового забезпечення поліцейських є підставою для перерахунку пенсії осіб, які до виходу на пенсію займали відповідні (аналогічні) посади, на підставі Постанови № 988, яка набрала чинності 02.12.2015 та надає право особі на такий перерахунок, з 01.01.2016, тобто з наступного місяця після виникнення обставин, наслідком яких стало виникнення в особи права на перерахунок пенсії.
Відповідна довідка про розмір грошового забезпечення видається, зокрема за заявою особи про видачу такої довідки про розмір грошового забезпечення, а також, пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Разом з тим, в даному випадку, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії, станом на 19.11.2019 року, зміни до Постанови №988, якою визначено складові грошового забезпечення поліцейських, не вносилися.
Водночас, як відзначалося вище, згідно з приписами ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсії можливий лише, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення.
Втім, станом на час виникнення спірних правовідносин у цій справі підвищення грошового забезпечення за посадою, яку займав позивач до виходу на пенсію, не відбулося.
У зв`язку із змінами у грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими Постановою № 988, у відповідної категорії осіб виникло право на перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2016. Саме для визначення складових грошового забезпечення для перерахунку такої пенсії (з 01.01.2016) мають безпосередній вплив вказані вище судові рішення у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18.
Крім того, пункт 3 Постанови №103 стосувався перерахунку з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із   Закону № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), у той час, як позивач був звільнений саме зі служби у поліції, про що зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується довідкою від 30.09.2021 рок у№ 22/6-5925 (а.с.5).
Отже, як було встановлено вище, ОСОБА_1 пенсія призначена після 01.01.2016, а тому встановлення за посадою, з якої звільнився позивач, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, а також інших додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Постановою № 988, не є введенням нового додаткового виду грошового забезпечення для відповідної категорій осіб в розумінні   Закону № 2262-ХІІ   та, відповідно, не зумовлює виникнення підстав для перерахунку пенсії.
Твердження позивача про те, що відповідно до Порядку № 260, у поліцейських збільшився розмір грошового забезпечення внаслідок здійснення їм виплати надбавки за специфічні умова проходження служби, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як відзначалося вище,   встановлення за посадою, з якої звільнився позивач, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, а також інших додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Постановою № 988, не збільшенням розміру грошового забезпечення та/або введенням нового додаткового виду грошового забезпечення для відповідної категорій осіб в розумінні   Закону № 2262-ХІІ та, відповідно, не зумовлює виникнення підстав для перерахунку пенсії.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з відсутністю у позивача права на отримання оновленої довідки, станом на 19.11.2019 року, відповідно у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача задовольнити в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову   постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Відповідно до ч. 1   ст. 257 КАС України   за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст.   242,   257,   260,   308,   310,   315,   317,   321,   322,   325,   328 КАС України, Шостий   апеляційний адміністративний суд, -                  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України -   задовольнити повністю.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня  2023 року - скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та  зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

                                                                             Н.П. Бужак

                                                                              Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 31.10.2023 року