Окрема думка
судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 
ОСОБА_1 
справа № 460/4437/16-к
провадження № 51-2319 ск 22
23 листопада 2023 року колегією суддів Верховного Суду у складі головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), було постановлено ухвалу про повернення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 4 лютого 2021 року та вирок Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року.
Вважаю, що висновок колегії суддів про повернення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 4 лютого 2021 року та вирок Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року є передчасним та таким, що не узгоджуються з нормами КПК та судовою практикою Верховного Суду. 
Зокрема, що стосується викладених у мотивувальній частині підстав для повернення касаційної скарги, то вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого. 
Відтак, засуджений та захисник є самостійними суб`єктами звернення до суду касаційної інстанції.
Як убачається зі змісту доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 4 липня 2022 року № 013-0001086, Регіональний Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області призначив адвоката ОСОБА_5 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту, складення документів процесуального характеру) у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених статтями 46, 47 КПК, протягом строку дії цього доручення ОСОБА_4 . 
Частиною 4 ст. 46 КПК передбачено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Положеннями ч. 1 ст. 429 КПК визначено, що суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Копія ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу, разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
З огляду на вищенаведені положення КПК, усунути недоліки касаційної скарги може лише особа, яка подала касаційну скаргу. 
При цьому, за змістом приписів ст. 432, ч. 3 ст. 403 КПК змінити та/або доповнити касаційну скаргу до початку касаційного розгляду також може саме особа, яка подала касаційну скаргу.
Проте, у вказаній ухвалі зазначено, що:
- у межах наданого строку захисник ОСОБА_5 на усунення недоліків надіслав до Верховного Суду доповнення до касаційної скарги засудженого, однак недоліків не усунув;
- у поданих доповненнях захисник вказує на порушення які, на його думку, були допущені судами під час розгляду кримінального провадження та при цьому, всупереч вказівкам Верховного Суду в ухвалі від 18 вересня 2023 року знову не обґрунтовує у чому саме полягає істотність таких порушень та яким чином вони вплинули на законність і обґрунтованість судових рішень, і могли би бути підставою для їх скасування, з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку;
- посилаючись на приписи п. 3 ч. 1 ст. 438, як підставу для скасування судових рішень, захисник знову не наводить обґрунтування щодо відмінності принципового характеру у розмірі призначеного ОСОБА_4 покарання з огляду на тяжкість вчинених злочинів та даних про його особу, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла до висновку, що стороною захисту не усунуто недоліки касаційної скарги засудженого, яку було залишено без руху, у зв`язку з чим повернула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 4 лютого 2021 року та вирок Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року останньому разом із усіма доданими матеріалами.
Однак, вважаю, що в даному випадку колегія суддів мала дійти до висновку про повернення касаційної скарги засудженого, оскільки саме він, як особа, яка подала касаційну скаргу, не усунув недоліки станом на час винесення ухвали про повернення касаційної скарги. 
Щодо доповнень до касаційної скарги засудженого, які захисник ОСОБА_5 надіслав Верховного Суду на усунення недоліків касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , то такі доповнення суд касаційної інстанції не був позбавлений можливості вважати такими, що подані захисником як самостійним суб`єктом звернення (з огляду на положення, передбачені ст. 425 КПК), та які суд касаційної інстанції не був позбавлений можливості перевірити на дотримання положень статей 426, 427 КПК. 
Така б позиція колегії суддів узгоджувалася з судовою практикою Верховного Суду, яка знайшла своє відображення, зокрема, в ухвалі від 9 листопада 2023 року в справі № 522/9475/22 (провадження № 51-3228 ск 23). 
Проте, колегія суддів дійшла до висновку про повернення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , розглянувши не касаційну скаргу засудженого на усунення недоліків (яка до суду касаційної інстанції не надходила), а доповнення до касаційної скарги засудженого, які надійшли від захисника ОСОБА_5 , та який не є особою, яка подала первинну касаційну скаргу. 
При цьому, як убачається з наявної у матеріалах за скаргою копії довідки від 12 серпня 2023 року, солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , однак 7 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку особисто направив касаційну скаргу до Верховного Суду і потім 7 листопада 2023 року особисто отримав копію ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2023 року про залишення його касаційної скарги без руху за вказаною у його касаційній скарзі адресою проживання (що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення), у зв`язку з чим, вважаю, що засуджений ОСОБА_4 не був позбавлений можливості особисто усунути недоліки своєї касаційної скарги як самостійний суб`єкт права на касаційне оскарження. 
Крім того, зауважую, що наданий засудженому ОСОБА_4 15-денний строк на усунення недоліків касаційної скарги, сплинув лише 22 листопада 2023 року, у зв`язку з чим, з огляду на час, який необхідний для направлення поштової кореспонденції, прийняття рішення про повернення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 саме 23 листопада 2023 року, на мою думку, є передчасним. 
 
Суддя                                                                                                 ОСОБА_1