ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4088/23   (2 т.)                                        Головуючий суддя І інстанції Муратова С. О.
Провадження № 33/818/1029/23                                        Суддя доповідач Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
               10 листопада 2023 року                                                                м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю прокурора Кубаха М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Камінера В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Єршова Р.В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,
- визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2  ст. 172-2  КУпАП та, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
       Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , будучи виконувачем обов`язків директора Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» (далі – Центр), являючись згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII (далі – Закон № 1700-VII) суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII не повідомив безпосереднього керівника – Національну академію аграрних наук України у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час отримання 27.01.2023 на підпис відповіді на лист Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі – Управління) від 17.01.2023 № 270/55/119/01-2023, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1727 КУпАП.
Так, відповідно до п. 1 р. І Статуту Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України 31.01.2018, Національний науковий центр «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» (далі – Наукова установа) є державною, бюджетною, неприбутковою, науковою установою. 
Згідно з п. 4 р. І вказаного Статуту Наукову установу створено в 1956 році на підставі наказу Міністерства сільського господарства СРСР від 08.03.1956 № 87. Наказом Міністерства сільського господарства УСРС за № 102 від 04.02.1969 Український НДІ ґрунтознавства перетворено в Український НДІ ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського. Указом Президента України від 07.09.2001 № 805/2001 надано статус національного наукового центру з найменуванням – Національний науковий центр «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського».
Відповідно до п. 10 р. ІІІ вказаного Статуту Наукова установа є юридичною особою, зареєстрованою в порядку, визначеному законодавством, що регулює діяльність неприбуткових установ.
Відповідно до п. 34 р. VI вказаного Статуту управління Науковою установою здійснює директор.
Наказом виконувача обов`язків президента Національної Академії Аграрних наук України від 23.06.2021 № 235-к ОСОБА_1 призначено виконувачем обов`язків директора Центру з 26.07.2021.
Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка не зазначена у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Згідно з п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:
1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Згідно з п. 6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.
Відповідно до Положення про Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 № 17, Управління є структурним підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.
Згідно з п. п. 22 - 24 р. ІІІ вказаного Положення Управління на території обслуговування відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, здійснює моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ч. 1 та п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 60 Закону № 1700-VII особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, а також особам, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, забороняється: відмовляти фізичним або юридичним особам в інформації, надання якої цим фізичним або юридичним особам передбачено законом; надавати несвоєчасно, недостовірну чи не в повному обсязі інформацію, яка підлягає наданню відповідно до Закону. Не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом інформація про розміри, види оплати праці, матеріальної допомоги та будь-яких інших виплат з бюджету; про конфлікт інтересів осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, та заходи з його врегулювання.
З метою підтвердження або спростування фактичного вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та інших фактичних даних про можливе порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», що можуть стати підставою для складання протоколів про адміністративне правопорушення, Управлінням Центру направлено лист від 17.01.2023 № 270/55/119/01-2023 про надання інформації та копій відповідних документів. Центром у відповідь направлено лист від 27.01.2023 № 07-15/37 щодо відмови в наданні інформації та копій документів.
Згідно з п. 1.2 р. 1 Контракту від 22.07.2016 за цим контрактом Керівник зобов`язується безпосередньо і через апарат управління інститутом здійснювати поточне керівництво установою, забезпечувати високоефективну діяльність як її, так і підпорядкованих їй дослідних господарств, ефективне використання і збереження закріпленого за ними державного майна, а Академія зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. 
Таким чином, з моменту отримання на підпис відповіді на вказаний лист Управління ОСОБА_1 прийняв рішення про відмову в наданні інформації та копій документів стосовно себе, підписав лист від 27.01.2023 № 07-15/37.
При цьому у ОСОБА_1 виник приватний інтерес, який зумовлений немайновим інтересом у виді уникнення проведення стосовно нього перевірки на предмет дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції» та уникнення адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за умови ненадання ним запитуваної інформації та копій документів, що суперечить об`єктивності та неупередженості при прийнятті ним рішення під час виконання службових повноважень, у зв`язку з чим у даному випадку має місце реальний конфлікт інтересів, про який ОСОБА_1 усупереч п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника – Національну академію аграрних наук України не повідомив.
Відповідно до п. 5 р. І, п. 34 р. IV вказаного Статуту Наукова установа перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України як органу управління державним майном. Директор призначається на посаду шляхом укладенням з ним Президентом Академії контракту в порядку, передбаченому законодавством.
Згідно з п. 1.5 р. 1 Контракту від 22.07.2016 керівник підзвітний Академії у межах, встановлених законодавством, статутом та цим контрактом. 
Відповідно до листа Національної академії аграрних наук України від 08.02.2023 № 10/22 повідомлень від виконувача обов`язків директора Центру ОСОБА_1 про наявність/відсутність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів до Національної академії аграрних наук України не надходило.
Частиною 5 ст. 28 Закону № 1700-VII встановлено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.05.2023 № 93-06/9978-23 ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 по 09.05.2023 зі зверненнями щодо роз`яснення з приводу наявності у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів та повідомленнями з цих питань до вказаного Національного агентства не звертався. 
ОСОБА_1 , приймаючи рішення за наслідками розгляду вказаного листа Управління, мав дискреційні повноваження, оскільки він мав можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів рішень (або надати інформацію та копії запитуваних документів у повному обсязі, або частково, або відмовити у їх наданні).
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не виконав положення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700–VII, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1727 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи виконувачем обов`язків директора Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», являючись згідно з п. п. а п. 2 ч. 1ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, перед підписанням листа від 27.01.2023 № 07-15/37, адресованого Управлінню, не повідомив у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме Національну академію аграрних наук України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, створивши суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями.
Таким чином, виконувач обов`язків директора Центру ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1727 КУпАП.
Датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1727 КУпАП, є дата складення зазначеного протоколу, тобто 25.05.2023, а часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 27.01.2023, тобто дата неповідомлення ОСОБА_1 безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконувачем обов`язків директора Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», являючись згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII прийняв рішення про відмову в наданні Управлінню стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України інформації та копій документів стосовно себе та вчинив дії шляхом підписання відповідного листа від 27.01.2023 № 07-15/37, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1727 КУпАП.
Вказаний реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 не врегульовано відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи виконувачем обов`язків директора Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», будучи згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, 27.01.2023 прийняв рішення про відмову в наданні Управлінню стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України інформації та копій документів стосовно себе та вчинив дії шляхом підписання відповідного листа від 27.01.2023 № 07-15/37.
Таким чином виконувач обов`язків директора Центру ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 1727 КУпАП.
Датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата складання зазначеного протоколу, тобто 25.05.2023, а часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 27.01.2023, тобто дата прийняття ОСОБА_1 рішення про відмову в наданні Управлінню стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України інформації та копій документів стосовно себе та вчинення дії шляхом підписання відповідного листа від 27.01.2023 № 07-15/37.

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Єршов Р.В. просили судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не відмовляв у наданні інформації, а лише запропонував уточнити звернення з чітко висловленим наміром вирішити поставлені питання з дотриманням закону. Також вказували, що ОСОБА_1 не є цілком автономною посадовою особою і позбавлений об`єктивної можливості досягати свого приватного інтересу поза контролем безпосереднього керівника - Національної академії аграрних наук України. Вважали, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а також порушив норми процесуального права. Також вважали, що судом першої інстанції було порушено строк розгляду цієї справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Камінера В.М., які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а також пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав судову постанову законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ч 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Зазначена норма закону за своїм змістом є бланкетною та відсилає для повного визначення його ознак до інших норм чинного законодавства України.
Зокрема, відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" дано визначення потенційному та реальному конфлікту інтересів.
Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно Контракту від 22 липня 2016 року (арк. 22 т.1), ОСОБА_1 призначений на посаду директора національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» на термін з 23 липня 2016 року по 23 липня 2021 року.
Як вбачається з відомостей цієї справи, наказом в.о. президента Національної академії аграрних наук України від 23.06.2021 року, ОСОБА_2 призначено виконуючим обов`язки директора Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» з 26.07.2021 року до призначення у встановленому законом порядку.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції цей факт сторона захисту не заперечувала.
Відповідно до п. 37 статуту Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», (арк. 32), директор несе персональну відповідальність за діяльність Наукової установи, у тому числі за організацію науково-дослідних робіт, підготовку наукових кадрів, складання і виконання кошторисів, збереження закріпленого за Науковою установою державного майна і забезпечення пожежної безпеки її об`єктів, створення належних соціально-економічних умов членам трудового колективу та діяльність підпорядкованих науковій установі дослідних установ та господарств. Директор, діючи у межах законодавства, в інтересах наукової установи, згідно з цим Статутом, самостійно вирішує питання діяльності установи, за винятком віднесених до компетенції Академії, зокрема: вирішує питання діяльності Наукової установи відповідно до статутних завдань; представляє Наукову установу в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, усіх форм власності; відповідає за результати діяльності Наукової установи перед Академією; укладає договори, необхідні для виконання покладених н Наукову установу завдань, видає довіреності; у межах своєї компетенції видає накази і розпорядження, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Наукової установи; затверджує положення про структурні підрозділи і визначає функціональні обов`язки працівників; призначає частину складу вченої ради Наукової установи; забезпечує дотримання працівниками правил внутрішнього розпорядку; самостійно визначає організаційну структуру управління і розробляє штатний розпис Наукової установи з урахуванням умов та фонду заробітної плати, подає керівнику Академії для затвердження; здійснює інші повноваження, передбачені статутом Наукової установи.
Крім того, відповідно до розділу 1 вищенаведеного Контракту від 22 липня 2016 року, керівник зобов`язується безпосередньо і через апарат управління інститутом здійснювати поточне керівництво установ, забезпечувати високоефективну діяльність як її, так і підпорядкованих їй дослідних господарств, ефективне використання і збереження закріпленого за ними державного майна, академія зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Керівник є повноважним представником установи під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків установи, передбачених законодавством, статутами Академії та установи, іншими нормативними документами.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Твердження захисника на те, що ОСОБА_1 після отримання листа УСР не відмовив у наданні документів, а лише уточнював, які саме відомості він повинен був надати, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони є суб`єктивними та не узгоджуються з відомостями, які зазначені в самій відповіді ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до листа Національної академії аграрних наук України (арк. 49 т.1) вбачається, що в період часу з 01.01.2023 по 08.05.2023 до Національної академії аграрних наук України повідомлень про реальний конфлікт інтересів від виконуючого обов`язки директора Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н. Соколовського» ОСОБА_3 не надходило.
За таких обставин суд першої інстанції розглядав справу в межах зібраних матеріалів, які містяться у справі та обґрунтовано визнав в діях ОСОБА_1 наявність складу правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-2 КУпАП.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Невідповідностей складених протоколів вимогам чинного законодавства, які могли буьти підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. 
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Єршова Р.В. залишити без задоволення.
       Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
              
Суддя                                                 С.К. Шабельніков