ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5242/20  Номер провадження 22-ц/814/4167/23	Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Мух Катерини Борисівни та представника ОСОБА_2 адвоката Петренко Оксани Василівни
на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 липня 2023 року, постановлене суддею Чувановою А.М.
по справі за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, -

В С Т А Н О В И В:
У травні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Мух К.С. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача витрати на правову допомогу у сумі 40000 грн. 
Заява мотивована тим, що 24 квітня 2023 року Октябрським районним судом м. Полтави винесено рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності відмовлено. Разом з тим, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, які були заявлені в порядку ст. 141 ЦПК України.
Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 липня 2023 року заяву задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині заявлених вимог відмовлено. 
Додаткове рішення обгрунтоване тим, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним, тому враховуючи клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Петренко О.В. про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви. 
Не погодившись з даним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Мух К.Б. подавши апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права просила скасувати його в частині відмови в задоволенні решти вимог та ухвалити нове, яким заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що гонорар адвоката визначений договором про надання правової допомоги у фіксованому розмірі, він є обгрунтованим, співмірним зі складністю справи, складає 10 % від ціни позову, тому висновок суду про завищений розмір даних витрат є безпідставним.
Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 липня 2023 року в апеляційному порядку також оскаржено представником ОСОБА_2  адвокатом Петренко О.В., яка просила вищевказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви адвоката Мух К.Б. про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що документи надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу є суперечливими, оскільки з їх змісту не можливо зрозуміти яким чином сформований гонорар у погодинній оплаті чи фіксованому розмірі, а тому не є належними доказами.
Стягнені судом витрати у сумі 10000 грн. не відповідають засадам розімності, складності справи та матеріального стану сторін, чим покладає на позивачку непропорційні та суперечливі витрати.
Від представника ОСОБА_1 адвоката Мух К.Б. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просила апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Петренко О.В. залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог  ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності відмовлено.
26 квітня 2023 року представником відповідача засобами поштового зв`язку було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання про розподіл судових витрат, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу долучено відповідні докази, а саме: звіт про надану правову та професійну правничу допомогу ОСОБА_1 , договір про надання правової та професійної правничої допомоги № 21Ж2020 ФО від 21.10.2020 року, ордер адвоката, додаток № 1 до договору про надання правової та професійної правничої допомоги № 21Ж2020 ФО від 21.10.2020 року.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 частини першої статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Види судових витрат, порядок їхньої оплати, розподілу, зменшення розміру тощо встановлено главою 8 ЦПК України.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У відповідності до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.
Відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката було заявлено представником ОСОБА_2 адвокатом Петренко О.В. в якому зазначено, що сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн. є необґрунтованою та неспівмірною зі складністю цієї справи.
Оцінюючи заявлений стороною відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції на предмет їх пропорційності складності справи, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про їх завищений розмір.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі мотивував свій висновок та обґрунтовано стягнув з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.
Відтак, доводи апеляційних скарг про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам у справі, а тому понесені відповідачем витрати на професійну правову допомогу є безпідставно зменшено не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1  адвоката Мух Катерини Борисівни та представника  ОСОБА_2 адвоката Петренко Оксани Василівни залишити без задоволення.
Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:  О. Ю. Кузнєцова

Судді : С. Б. Бутенко

Г. Л. Карпушин