Справа № 751/6714/23 	Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г. 	
Провадження № 33/4823/847/23 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2023 року,

                                    У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючий, 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави 536,00 грн. 80 коп. судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 16.06.2023 року о 14 год. 54 хв., на автомобільній дорозі Р-56, 7 км, в місті Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda-5», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком №426 від 24.06.2023 року. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що розгляд справи відбувся з порушенням правил підсудності, визначених ст. 276 КУпАП, так як місцем вчинення адміністративного правопорушення була територія с. Павлівка Чернігівського району, тому справу повинен був розглядати Чернігівський районний суд Чернігівської області.
  На порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не проводився та поліцейські відмовились проводити такий огляд на місці зупинки. 
Звертає увагу, що висновок щодо результатів медичного огляду від 24.06.2023 року був складений на підставі акту медичного огляду №426, який датований 16.06.2023 року, тобто, не безпосередньо після огляду. Крім того, зміст висновку щодо результатів медичного огляду йому не повідомлявся та запис про повідомлення відсутній. 
На порушення вимог вище вказаної Інструкції висновок був складений лише через 8 днів після проведеного огляду та у ньому відсутній підпис обстежуваної особи та примірник висновку особі не видавався. 
В даному випадку, на думку апелянта, висновок щодо результатів медичного огляду від 24.06.2023 року, який складений з порушенням Інструкції, вважає недійсним.  
В порушення вимог ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення був складений 03.08.2023 року, тобто, через 48 днів з моменту виявлення особи. 
Крім того, з відеозапису чітко видно, що у водія відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, зовсім не схоже, як у людини, яка вживає наркотичні речовини. 
Звертає увагу, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом та не вилучили посвідчення водія. 
На порушення норм процесуального права суд розглянув справу у його відсутність та про день і час розгляду справи належним чином його не повідомив. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не керував, наркотичних речовин не вживав. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції безпідставно направили його до лікарні для проведення освідування. 
Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія проводився в медичній установі. 
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апелянта про протилежне не заслуговують на увагу. 
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції  № 426 від 24.06.2023 року, за результатами якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. 
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського,  після зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ним Правил дорожнього руху,  під час спілкування у поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, посилаючись на наявність у нього відповідних ознак такого стану, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд у медичному закладі.
Перебуваючи в медичному закладі, лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 , зокрема: перевірив реакцію зіниць на світло, координацію рухів, здійснив вимірювання тиску, після чого ОСОБА_1 здав зразки біологічного середовища (сечу) для проведення лабораторних досліджень на наявність наркотичних засобів.
Зі змісту акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння  чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №426 від 16.06.2023 року, на підставі якого було складено висновок №426 від 24.06.2023 року, встановлено, що з метою уточнення наявних речовин впливу було проведено лабораторну діагностику (біологічне середовище - сеча) та за результатами лабораторних досліджень виявлено у ОСОБА_1 канабіноїди. Тобто, станом на момент проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, стан наркотичного сп`яніння водія було встановлено у передбаченому законом порядку.
Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року. Однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 висновок лікаря від 24.06.2023 року з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.
Різниця у часі, зазначена в акті та медичному висновку, обумовлена виключно часом отримання результатів лабораторного дослідження біоматеріалу ОСОБА_1 для встановлення його стану наркотичного сп`яніння. Після того, як результати лабораторних досліджень були отримані, лікар склав акт медичного огляду водія та видав працівникам поліції висновок медичного огляду. 
Відсутність підпису обстежуваної особи у медичному висновку та невручення його примірнику особі, яка обстежувалась, не спростовує даних, які встановлені під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 та не впливає на висновки суду про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.    
Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння є безпідставними та спростовуються відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається, що у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які як наслідок потягли за собою пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння, та такі ознаки наркотичного сп`яніння передбачені Інструкцією. 
Також є безпідставними твердження ОСОБА_1 щодо не проведення працівниками поліції на місці зупинки огляду водія з використанням спеціальних технічних засобів, так як перевірка водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише у медичних закладах, які мають право на дослідження біологічного матеріалу.   
Посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням строків, визначених ст. 254 КУпАП, є безпідставними, так як протокол було складено в момент виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.  
Матеріалами справи та переглянутим відеозаписом встановлено, що на виконання вимог ст. 266 КУпАП працівники поліції відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тому твердження апелянта про протилежне не заслуговують на увагу. Також з переглянутого відеозапису вбачається, що на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 останній мав при собі тимчасове посвідчення, за його показаннями, посвідчення водія було вилучено напередодні за порушення ним Правил дорожнього руху.      
Доводи апелянта про те, що розгляд справи відбувся з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, без належного його повідомлення, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи він до суду не надавав, тому в цьому випадку суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якого не є обов`язковою.
Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Тому, порушень законних прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності по даній справі, передбачених ст.268 КУпАП, судом допущено не було. Крім того таке право ОСОБА_1 поновлено апеляційним судом. 
Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про недотримання вимог ст. 276 КУпАП щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як зі змісту протоколу встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на автомобільній дорозі Р-56, 7 км, в м. Чернігові, що відноситься до юрисдикції Новозаводського районного суду м. Чернігова.  
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступені його вини. 
З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко