ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/21430/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
          на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року (головуючий суддя Конєва С.О.)
          в адміністративній справі №160/21430/23 за позовом   ОСОБА_1  до відповідачів:  Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-1),  Дніпропетровського обласного територіального  центру комплектування та соціальної підтримки (відповідач-2) про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

          Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 17.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів:  Військової частини НОМЕР_1 ,  Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, просив:
          - визнати протиправними дії відповідачів щодо нездійснення нарахування, перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення позивачеві за період з 01.01.2016 року по 26.05.2023 року;
          - зобов`язати відповідача-2 здійснити позивачеві нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. якою затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням базового місяця січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року;
          - зобов`язати відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 листопада 2023 року та військову частину НОМЕР_1 з 14 листопада 2018 року по 26 травня 2023 року відповідно до вимог та з урахуванням положень абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів») з відрахуванням виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року;
          - визнати протиправними дії відповідача-1 щодо нарахування та виплати з 30.01.2020 по 26.05.2023 позивачеві грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року;
          - зобов`язати відповідача-1 провести перерахунок та виплату позивачеві грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року з врахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
          - зобов`язати відповідача-1 провести  перерахунок та виплату позивачеві грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року з врахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
          - зобов`язати відповідача-1 провести перерахунок та виплату позивачеві грошового забезпечення з 01.01.2022 по 31.12.2022 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року з врахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
          - зобов`язати відповідача-1 провести перерахунок та виплату позивачеві грошового забезпечення з 01.01.2023 по 26.05.2023 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року з врахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
          - визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо невиплати позивачеві грошової компенсації за перебування у службовому відрядженні;
          - зобов`язати відповідача-1 нарахувати і виплатити позивачеві компенсацію коштів, витрачених у службовому відрядженні у смт. Ярмолинці Хмельницької області за період з 27.01.2022 по 24.02.2022 (зокрема, добові, проїзд та проживання);
          - зобов`язати відповідача-1 нарахувати і виплатити позивачеві компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з 01.01.2021 по 31.12.2021 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, з 01.01.2022 по 31.12.2022 [ротового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, з 01.01.2023 по 26.05.2023 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, з 30.01.2020 року по день їх фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
          - стягнути з відповідача-1 на користь позивача витрати на професійну правову допомогу адвоката у даній справі у розмірі 6000 гривень.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року позовну заяву повернуто позивачеві.
          Ухвала суду мотивована тим, що адміністративний позов підписано адвокатом за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва позивача, а отже, яка не мала права його підписувати в порушення вимог п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Не погодившись з ухвалою суду про повернення позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Вказує, що на останній сторінці позову була допущена помилка у прізвищі представника, підписанта.          
          Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
          Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 28.08.2023 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із положеннями п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч.1 ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Пунктом 1 ч.1, ч.3, ч.4 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Отже, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку, при цьому, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю фізичної особи або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Водночас зі змісту поданого адміністративного позову вбачається, що позов підписано представником позивача - адвокатом Владиславом Матяшуком.
Однак, до позову додано ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Гомзяк І.А., а не адвокатом В.Матяшуком, який підписав поданий від імені ОСОБА_1 адміністративний позов у цій справі (а.с. 23, 24).
Відтак, на підтвердження повноважень адвоката Матяшука Владислава як представника позивача до адміністративного позову не додано ані довіреності фізичної особи позивача, ані ордеру, виданого відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний адміністративний позов підписано адвокатом за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва позивача, а отже, ОСОБА_2 не мав права підписувати позов в порушення вимог п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта, що на останній сторінці позову була допущена помилка у прізвищі представника.
За викладених обставин, даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується  з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.
          Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 15.11.2023 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.          
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова